ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/105/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Трофімова І.В. 
при секретарі судового засідання Сидоренко О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Фермерського господарства "Коротуна Олександра Леонідовича" (63464, Харківська обл., Чугуївський район, с. Водяхівка, вул. Мерефянська, 39) 	
до 	Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (63404, Харківська обл., м. Зміїв, вул. Адміністративна, 9)  Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Відділ реєстраційних послуг Зміївської міської ради (63404, Харківська обл., м. Зміїв, вул. Адміністративна, буд. 2) 	
про 	визнання відсутнім права власності та скасування державної  реєстрації 	
за участю представників:
позивача - Рижкова І.П.;.
відповідача - не з`явився; 
третьої особи - не з`явився, 

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Коротуна Олександра Леонідовича" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, в якій просить суд: 
- визнати відсутнім право власності Зміївської територіальної громади в особі Зміївської міської ради (код ЄДРПОУ 04058674) на земельні ділянки з кадастровими номерами 6321710100:04:011:0272 (площа 5,7963 га) та 6321710100:04:011:0273 (площа 5,2020 га);
- скасувати державну реєстрацію права власності Зміївської територіальної громади в особі Зміївської міської ради, код ЄДРПОУ:04058674 на земельні ділянки: площею 5,7963 га, кадастровий номер 6321710100:04:011:0272 та 5,2020 га, кадастровий номер 6321710100:04:011:0273.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.01.2026 відкрито загальне провадження у справі; призначено розгляд справи на 11 лютого 2026 року о 14:00.
21.01.2026 відповідач подав заяву про визнання позову в повному обсязі.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.01.2026 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача - Відділ реєстраційних послуг Зміївської міської ради (63404, Харківська обл., м. Зміїв, вул. Адміністративна, буд. 2, код ЄДРПОУ 44391050).
31.01.2026 третя особа подала пояснення, в яких проти задоволення позову заперечувала та зазначила про відсутність будь-яких порушень державним реєстратором під час державної реєстрації права комунальної власності територіальної громади Зміївської міської ради на земельні ділянки кадастрові номери 6321710100:04:011:0272 та 6321710100:04:011:0272. Також третя особа звернула увагу, що позивачем до свого позову не надано будь-яких доказів, які б підтвердили, що вказані вище земельні ділянки є не витребуваними частками (паями) в розумінні вимог статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".
01.04.2026 позивач подав пояснення щодо статусу спірних земельних ділянок разом з доказами, які були досліджені судом та приєднані до матеріалів справи. 
Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 квітня 2026 року о 14:45 год.
Представник позивача в судовому засіданні 15.04.2026 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Представники відповідача та третьої особи в судове засідання 15.04.2026 не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд установив такі обставини.
Рішеннями LXI сесії VIII скликання Зміївської міської ради (далі - відповідач) від 11.04.2024 №3585-LXI-VIII та №3586-LXI-VIII Фермерському господарству "Коротуна Олександра Леонідовича" (далі - позивач) було передано в оренду земельні ділянки з кадастровими номерами 6321710100:04:011:0272 та 6321710100:04:011:0273 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва як невитребувані земельні частки (паї). На виконання цих рішень 19.04.2024 між сторонами було укладено відповідні договори оренди землі.
При спробі державної реєстрації права оренди з`ясувалося, що 14.09.2021 державним реєстратором було зареєстровано право власності на ці ділянки за Зміївською територіальною громадою. Наявність цього запису стала підставою для відмови у реєстрації права оренди ФГ, оскільки виникла суперечність між заявленим правом (оренда паю) та вже зареєстрованим (комунальна власність).
Позивач вважає, що земельні ділянки з кадастровими номерами 6321710100:04:011:0272 (земельна частка (пай) №300) та 6321710100:04:011:0273 (земельна частка (пай) №301) не могли бути зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на праві власності за Зміївською територіальною громадою в особі Зміївської міської ради, оскільки ці земельні ділянки є нерозподіленими (невитребуваними) земельними частками (паями) та не належали до земель державної власності.
На підставі викладеного, позивач просить визнати відсутнім право власності Зміївської територіальної громади в особі Зміївської міської ради на спірні земельні ділянки та скасувати відповідну державну реєстрацію права власності Зміївської територіальної громади в особі Зміївської міської ради.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
За змістом статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Правовий статус спірних земельних ділянок як невитребуваних земельних часток (паїв) зумовлює застосування спеціального правового регулювання, передбаченого Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".
Згідно зі статтею 13 цього Закону нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, однак відповідно до протоколу розподілу земельних ділянок не була виділена конкретному власнику земельної частки (паю).
Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або право на яку посвідчено відповідно до законодавства, однак така земельна частка не була виділена в натурі (на місцевості).
Нерозподілені земельні ділянки та невитребувані земельні частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної чи міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк, визначений договором оренди, але не довше ніж до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди.
У разі якщо до 1 січня 2028 року (в редакції за станом до 08.11.2024 року - до 1 січня 2025 року) власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки.
З моменту державної реєстрації права власності на відповідну земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності.
Також договір оренди земельної ділянки, сформованої з невитребуваної земельної частки (паю), у разі переходу такої земельної ділянки у комунальну власність припиняється через два роки з дня державної реєстрації права комунальної власності на неї, якщо інше не передбачено самим договором.
Отже, наведені норми законодавства свідчать, що правовідносини щодо передачі в оренду земельних ділянок, сформованих з невитребуваних земельних часток (паїв), регулюються спеціальним законом, який визначає особливості розпорядження такими земельними ділянками.
При цьому, аналізуючи норму ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", можна дійти висновку, що нерозподілені частки (паї) не є землями державної чи комунальної власності, а лише перебувають у розпорядженні відповідних адміністрацій до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.
Така ж позиція в частині аналізу норми ст. 13 викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 922/2723/17, постановах Верховного Суду від 17.12.2019 у справі №917/258/19, від 28.10.2020 у справі №923/965/19.
Позивачем доведено, що спірні земельні ділянки є нерозподіленими (невитребуваними) земельними частками (паями), а отже право власності на них не могло бути зареєстровано за Зміївською територіальною громадою в особі Зміївської міської ради вони.
За висновками Верховного Суду України, сформульованими в постанові від 21 листопада 2012 року у справі 6-134цс12, з якими погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові 26.01.2021 у справі 522/1528/15-ц, згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність.
При цьому Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності. 
Враховуючи викладене, беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання відсутнім права власності Зміївської територіальної громади в особі Зміївської міської ради (код ЄДРПОУ 04058674) на земельні ділянки з кадастровими номерами 6321710100:04:011:0272 (площа 5,7963 га) та 6321710100:04:011:0273 (площа 5,2020 га).

Щодо вимоги про скасування державної реєстрації, суд зазначає таке.
Так, відповідно до частини 1 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Стаття 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі. У Державному реєстрі прав також реєструються передбачені законом речові права та їх обтяження на об`єкти незавершеного будівництва та майбутні об`єкти нерухомості.
Згідно з частиною 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку визнання її вчиненою з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадовою особою Міністерства юстиції України відповідно до статті 37 цього Закону.
За змістом пункту 9 частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Таким чином, зазначеною нормою закону допускаються такі окремі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: 1) скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) скасування державної реєстрації прав, тоді як правовими наслідками застосування таких способів захисту є припинення речового права, зареєстрованого за останнім набувачем на підставі скасованого судом незаконного рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, та подальше повернення відповідних речових прав у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, скасованої в судовому порядку.
Схожий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 21.01.2025 у справі №904/6886/23.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 11.10 постанови від 20.06.2023 у справі №633/408/18 виснувала про те, що вимоги про скасування державної реєстрації речового права за певних умов можна розглядати як вимоги про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, якщо саме ця реєстрація створює відповідні перешкоди.
З огляду на викладене, враховуючи визнання судом відсутнім за Зміївською територіальною громадою в особі Зміївської міської ради права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 6321710100:04:011:0272 (площа 5,7963 га) та 6321710100:04:011:0273 (площа 5,2020 га), вимога про скасування державної реєстрації права власності на вказані земельні ділянки за Зміївською територіальною громадою в особі Зміївської міської ради є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.
Водночас, під час розгляду справи по суті суд установив, що позивачем було сплачено судовий збір за подання даного позову не в повному обсязі, а саме 3328 грн (тобто за 1 немайнову вимогу) замість 6656 грн (3328 * 2), оскільки позовна заява містить 2 немайнові вимоги.
Якщо факт недоплати судового збору з`ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд у залежності від конкретних обставин справи може:
- зобов`язати позивача (заявника, скаржника) доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк, та за необхідності відкласти розгляд справи або оголосити перерву в засіданні (стаття 77 ГПК);
- у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів частин першої - четвертої статті 49 ГПК (абзац третій підпункту 2.23 пункту 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").
У той же час, системний аналіз положень ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 129, п. 5 ч. 1 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" дає підстави для висновку, що у разі, зокрема визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу із державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. 
Враховуючи визнання позову відповідачем, позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 % судового збору, який мав бути сплачений при поданні позову, тобто 3328 грн. 
Таким чином, сума недоплаченого позивачем судового збору співпадає із сумою судового збору, який підлягає поверненню позивачу у зв`язку з визнанням відповідачем позову в повному обсязі.
З метою процесуальної економії недоплачений позивачем судовий збір у сумі 3328 грн зараховується в якості 50 % судового збору, що підлягав поверненню останньому на підставі ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".
Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3328 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд  

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. 
Визнати відсутнім право власності Зміївської територіальної громади в особі Зміївської міської ради (код ЄДРПОУ 04058674) на земельні ділянки з кадастровими номерами 6321710100:04:011:0272 (площа 5,7963 га) та 6321710100:04:011:0273 (площа 5,2020 га).
Скасувати державну реєстрацію права власності Зміївської територіальної громади в особі Зміївської міської ради, код ЄДРПОУ:04058674 на земельні ділянки: площею 5,7963 га, кадастровий номер 6321710100:04:011:0272 та 5,2020 га, кадастровий номер 6321710100:04:011:0273.
Стягнути з Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (63404, Харківська обл., м. Зміїв, вул. Адміністративна, 9; код ЄДРПОУ 04058674) на користь Фермерського господарства "Коротуна Олександра Леонідовича" (63464, Харківська обл., Чугуївський район, с. Водяхівка, вул. Мерефянська, 39; код ЄДРПОУ 44649093) судовий збір у сумі 3328 грн.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.
Учасники справи:
Позивач - Фермерське господарство "Коротуна Олександра Леонідовича" (63464, Харківська обл., Чугуївський район, с. Водяхівка, вул. Мерефянська, 39; код ЄДРПОУ 44649093).
Відповідач - Зміївська міська рада Чугуївського району Харківської області (63404, Харківська обл., м. Зміїв, вул. Адміністративна, 9; код ЄДРПОУ 04058674).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Відділ реєстраційних послуг Зміївської міської ради (63404, Харківська обл., м. Зміїв, вул. Адміністративна, буд. 2). 
Повне рішення складено "17" квітня 2026 р. 

Суддя		І.В. Трофімов