Справа № 137/86/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

"21" квітня 2026 р. 

Літинський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Гопкіна П.В.,
за участю секретаря Іванової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

19.01.2026 до Літинського районного суду Вінницької області із вищезазначеним позовом звернувся представник позивача адвокат Данилюк П.П. (котрий уповноважений представляти інтереси позивача на підставі ордеру серії АВ № 1265789 від 05.01.2026 (а.с. 22) мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 , спадщину після смерті якого прийняла мати позивачки - ОСОБА_3 . У свою чергу ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельних ділянок, що знаходяться на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області і позивачка у справі являється спадкоємцем за після смерті останніх.
Коли позивачка звернулася до нотаріуса, щоб отримати свідоцтво про право власності на вказане майно, їй було відмовлено у його видачі по причині відсутності правовстановлюючих документів.
У інший спосіб позивачка не має можливості оформити дане спадкове майно. Тому вона вимушені звернутись до суду за захистом прав позивачки та просили визнати за нею право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася. Натомість її представник-адвокат Данилюк П.П. надав до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити у відсутність позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Судовий збір просить залишити за позивачкою. Не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 77).
Представник відповідача Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області до судового засідання повторно не з`явився, будь-яких клопотань на адресу суду не надіслав, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлялись заздалегідь та належним чином (а.с. 70, 76).
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, згідно свідоцтва про смерть (а.с. 8), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У свою чергу ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).
Свідоцтвом про народження зазначається, про батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 10).
Свідоцтвом про шлюб (а.с. 11) підтверджується зміна прізвища позивачки із « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 ».
Свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 12) підтверджується наявність шлюбних відносин віж ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Факт того, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , підтверджується довідкою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Толяренка С.В. від 26.09.2025 № 50/102-14, відповідно до якої після смерті спадкодавця заведено спадкову справу № 28-2020 від 25.09.2020 (а.с. 13).
Факт переходу у власність ОСОБА_1 спадкового майна після смерті ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 16.12.2020 приватним нотаріусом Літинського районного нотаріального округу Вінницької області Толяренком С.В., відповідно до якого спадкоємцем є ОСОБА_1 , а до складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).
Свідоцтвом про право на спадщину за законом підтверджується, що спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований у с. Пеньківка Літинського району Вінницької області (а.с. 39 зв.).
Рішенням Пеньківської сільської ради народних депутатів від 11.12.1997, ОСОБА_5 передано у приватну власність земельну ділянку в АДРЕСА_1 , площею 0,85 га.
Довідкою Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 66 від 10.10.2025 земельна ділянка була передана на підставі рішення від 11.12.1997 у власність ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Земельна ділянка загальною площею 0,85га., складалась із:
- 0,35га. - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована межах АДРЕСА_1 ;
-0,50га. - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована межах с. Пеньківка, Вінницького району Вінницької області (до змін адміністративно територіального устрою - Літинський район, Вінницька область) згідно записів земельно-кадастрових книг обліку земель присадибного землекористування.
Згідно витягу від 14.11.2025 (а.с. 18) земельна ділянка площею 0,3500 га із кадастровим номером 0522486000:08:001:0584 розташована за адресою АДРЕСА_1 . Призначення для ведення особистого селянського господарства.
Згідно витягу від 14.11.2025 (а.с. 19) земельна ділянка площею 0,5000 га із кадастровим номером 0522486000:02:000:0796 розташована в с. Пеньківка Вінницького району Вінницької області. Призначення для ведення особистого селянського господарства.
Також судом було досліджено матеріали спадкових справ до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с. 33-40) та до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (а.с. 50-69) та встановлено, що ухвалення рішення у справі не вплине на спадкові права інших можливих спадкоємців.
Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України (2001 року), рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Державний акт (сертифікат) на земельні ділянки спадкодавцями за життя не виготовлений, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на право на земельні ділянки.
На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК).
Оскільки ОСОБА_2 за життя не отримав державного акту на земельні ділянки, хоча земельні ділянки і передані останньому у приватну власність, відтак позивач в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вправі порушувати питання про успадкування права власності на ці земельні ділянки.
Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 належало право приватної власності на земельні ділянки на території с. Пеньківка Вінницького (Літинського) району Вінницької області, а позивач ОСОБА_1 має намір успадкувати майно ОСОБА_3 , (яка у свою чергу прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ), проте успадкувати майно не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому з метою захисту майнових прав позивачки, за останньою слід визнати право власності на зазначені земельні ділянки, належали ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після смерті якої прийняла - ОСОБА_3 , у свою чергу після смерті якої спадщину прийняла спадкоємець за законом ОСОБА_1 (позивач у справі).
Згідно ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Судові витрати, за клопотанням представника позивача (а.с. 77) слід залишити за позивачкою ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 14 Конституції України ст. ст. 125, 126, 152 ЗК України, ст.ст. 16, 328, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 2, 141, 209, 247, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01 липня 2004 року, п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., беручи до уваги правову позицію ВССУ від 24.01.2011 р. у справі № 6-2064св10, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОПКК НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом право власності на:
- земельну ділянку кадастровий номер 0522486000:08:001:0584, площею 0,3500 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 ;
- земельну ділянку кадастровий номер 0522486000:02:000:0796, площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою с. Пеньківка Вінницького району Вінницької області,
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя : Гопкін П. В.