Справа № 626/3652/25
Провадження № 2/626/250/2026 

РІШЕННЯ
Іменем України
19.02.2026 року м. Берестин
Берестинський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Рибальченко І.Г.
за участю секретаря Скачко Т.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" звернулось до Берестинського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за Договором позики № 73192816 від 24.02.2025 в розмірі 15257,16 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 24.02.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено договір позики № 73192816, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10000,00 грн., строк позики 30 днів із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,50% які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15.00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 1500,00 грн.). У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00% пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування.
Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 04608).
Того ж дня, позикодавець на виконання умов договору позики, виконав свої зобов`язання та передав відповідачу у власність грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. шляхом перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 .
Крім того, 20.05.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №14977754 до Договору позики №73192816, за умовами якої сторони домовились про реструктуризацію заборгованості Позичальника в розмірі 17800,00 грн. на 180 днів та визначити графік погашення заборгованості. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 10863). 
В подальшому, позикодавцем/первісним кредитором відступлено право вимоги за вказаним вище договором позики, зокрема: 16.10.2025 ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінпром Маркет" уклали договір факторингу №16/10/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 73192816 від 24.02.2025. 
Відповідно до Реєстру прав вимог від 16.10.2025 до договору факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 ТОВ "Фінпром Маркет" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15257,16 грн., з яких: 7457,16 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1500,00 грн.- сума заборгованості за комісією; 0,00 - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 4800,00 грн.- сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстровоке користування. Отже, відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за договором позики та заборгованості за процентами не виконав ні перед позикодавцем/первісним кредитором, ані перед позивачем/фактором, у зв`язку з чим заборгованість останнього складає 15257,16 грн., з яких: 7457,16 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 1500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1500,00 грн.- сума заборгованості за комісією; 0,00 - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 4800,00 грн.- сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстровоке користування.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, справу просив розглядати без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав. Судове засідання просив проводити без нього. 
Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
24.02.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії (надійний) №73192816, за умовами якого встановлено, що кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 10000 грн, строком на 30 днів (з 24.02.2025 по 25.03.2025) із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,50 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія кредиту складає 15,00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1500,00 грн.). У разі порушення позичальником/відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00% пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. 
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 04608, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу) у порядку визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Електронні підписи сторін зазначено в розділі реквізити сторін, що підтверджується відповідною довідкою про проходження ідентифікації.
Крім того, 20.05.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №14977754 до Договору позики №73192816, за умовами якої сторони домовились про реструктуризацію заборгованості Позичальника в розмірі 17800,00 грн. на 180 днів та визначити графік погашення заборгованості. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 10863). 
Перерахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , підтверджується платіжною інструкцією та довідкою ТОВ "Фінансова компанія "Фінекспрес" від 16.10.2025 на суму 10000,00 грн. 
16.10.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінпром Маркет" укладено договір факторингу № 16/10/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за кредитним договором №73192816 від 24.02.2025. 
Відповідно до реєстру прав вимог №16/10/25-02 від 16.10.2025 до договору факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 укладеного між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінпром Маркет", позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 15257,16 грн., з яких: 7457,16 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1500,00 грн.- сума заборгованості за комісією; 0,00 - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 4800,00 грн.- сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстровоке користування.
26.12.2025 року на виконання ухвали суду від 04.12.2025 року від АТ "Універсал Банк" надійшла інформація, якою підтверджено належність ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) карткового рахунку № НОМЕР_3 .
Із виписки по картковому рахунку № НОМЕР_3 , відкритому в АТ "Універсал Банк" вбачається, що ОСОБА_1 , НОМЕР_4 , 24.02.2025 року на платіжну картку було зараховано грошові кошти у сумі 10 000,00 грн. 
Таким чином, ТОВ "Фінпром Маркет" наділений правом грошової вимоги до відповідача.
Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Частиною 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із частиною 2 статті 1050 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов та обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів.
Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 612 ЦКУкраїни, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань (стаття 625 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно приписів ст.ст. 514 та 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як встановлено у судовому засіданні, 16.10.2025 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінпром Маркет" укладено договір факторингу № 16/10/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі до відповідача за кредитним договором №73192816 від 24.02.2025.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши укладення між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору, а також наявність заборгованості за ним, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та нарахованих відсотків.
Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за комісією у розмірі 1500,00 грн., задоволенню не підлягає, з огляду на таке.
Згідно із частиною другою статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до пункту 5 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Правління НБУ від 08.06.2017 №49, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Таким чином, Закон України "Про споживче кредитування" розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Тоді як комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19, а також постанові Верховного Суду від 29.11.2023 у справі №461/2857/20.
Суд, аналізуючи зміст кредитного договору, встановив, що такий правочин не визначає необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги кредитора, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, також кредитором у договорі про надання кредиту не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які позивачем визначено плату, як комісію за надання кредиту, заявлену до стягнення 1500,00 грн.
За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що такі умови надання споживчого кредиту є нікчемними відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування", а тому в задоволенні позову в частині стягнення комісії за надання кредиту слід відмовити.
Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом відзиву на позовну заяву, розрахунки заборгованості відповідачем не спростовані. Враховуючи те, що відповідач, не виконував свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором №73192816 від 24.02.2025 між ним та первісним кредитором, суд вважає що вимоги позивача, який набув права грошової вимоги за договором факторингу №16/10/25 від 16.10.2025, щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості підлягають задоволенню частково, а саме в розмірі 13757,16 грн., з яких: 7457,16 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 6300,00 грн. сума заборгованості за процентами.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження надання правової допомоги позивачем надано суду: договір №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року про надання правничої допомоги між ТОВ "Фінпром Маркет" та адвокатом "Ткаченко Юлія Олегівна"; ордер на представництво інтересів позивача від 03.09.2025 р, витяг з Акту №5ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 21.10.2025, в якому викладені надані послуги, а саме: складання позовної заяви - 4000 грн та вивчення матеріалів справи - 500 грн.; копія платіжної інструкції кредитового переказу коштів №579939288.1 на суму 130500,00 грн. за актом приймання №5ФП наданої правничої допомоги від 21.10.2025 року за договором №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року про надання правничої допомоги.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4057,58 гривень (4500 гривень * (13757,16 гривня (задоволена частина позову) / 15257,16 гривень (ціна позову)). Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2184,24 грн. (Розрахунок судового збору: 2422,40 грн. (сума судового збору, сплаченого позивачем) х 13757,16 грн. (сума задоволених позовних вимог) : 15257,16 гривень (ціна позову) = 2184,24 грн.).
На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" заборгованість за договором позики №73192816 від 24.02.2025 у розмірі 13757 (тринадцять тисяч сімсот п`ятдесят сім) гривень 16 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" судові витрати врозмірі 2184 (дві тисячі сто вісімдесят чотири) гривні 24 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4057 (чотири тисячі п`ятдесят сім) гривень 58 коп., а всього 6241 (шість тисяч двісті сорок одну) гривню 82 коп.
В іншій частині позовних вимог -відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя 
Берестинського районного суду І.Г.Рибальченко