ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 березня 2026 року справа №200/2135/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Чернікова Дениса Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року у справі № 200/2135/24 (головуючий І інстанції Чучко В.М.) за позовом Чернікова Дениса Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.05.2024 року, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2024 року, зокрема, зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 20.05.2023 грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення за 2023 рік, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану щорічну основну відпустку, надбавок та доплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходженням військової служби та звільненням з неї, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023, з урахуванням виплачених сум.
3 грудня 2025 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про зміну способу виконання вказаного рішення шляхом зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити за рахунок бюджетних асигнувань за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2112 “Грошове забезпечення військовослужбовців” перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 20.05.2023 грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення за 2023 рік, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану щорічну основну відпустку, надбавок та доплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходженням військової служби та звільненням з неї, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023, з урахуванням виплачених сум.
Заява обґрунтована тим, що на виконання рішення суду Військовою частиною НОМЕР_1 здійснено розрахунок суми заборгованості грошового забезпечення, що не було виплачено за час служби, зокрема така сума становить 247 816,64 грн. Військовою частиною НОМЕР_1 надіслано заявку-замовлення розпорядникам коштів вищого рівня №3751 від 18.09.2024, №3965 від 06.10.2024. Наразі рішення суду у справі №200/2135/24 досі не виконано. Військова частина у своїх відповідях і в поясненнях посилається на відсутність коштів по КЕКВ 2800 “Інші поточні видатки”. 
Представник позивача наголошує, що подання відповідачем до вищого командування заявки на фінансування вказаного судового рішення суду за кодом економічної класифікації видатків 2800 “Інші поточні видатки” унеможливлює повне виконання рішення суду та реального відновлення порушених прав. Застосований відповідачем спосіб виконання рішення суду не повинен позбавляти позивача права на належне відрахування із таких сум (недоплаченої заробітної плати) єдиного соціального внеску та врахування такого до страхового стажу для призначення пенсії.
Невиплата грошового забезпечення за належним кодом економічної класифікації видатків (КЕКВ 2112) унеможливлює належне подання податкової та соціальної звітності (зокрема додатка Д1 до податкового розрахунку), внаслідок чого не відображається інформація про сплату єдиного соціального внеску (ЄСВ) до Реєстру застрахованих осіб та така інформація відповідно буде відсутня у системі Пенсійного фонду України. Тож, спосіб виконання рішення суду щодо нарахування та виплати грошового забезпечення позивача за час служби включає не лише формальне нарахування відвідних сум, а також з огляду на їх правову природу (заробітна плата), належне подання податкової та соціальної звітності (зокрема додатка Д1 до податкового розрахунку) для повного відображається інформація про сплату єдиного соціального внеску (ЄСВ) в Реєстрі застрахованих осіб.
11 грудня 2025 року до суду надійшли заперечення відповідача з приводу заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, в яких представник зазначив, що вимога про встановлення способу виконання рішення суду шляхом застосування коду 2112 “Грошове забезпечення військовослужбовців” є неможливою для виконання та може призвести до істотного порушення прав інших осіб. Бюджетні асигнування за КЕКВ 2112 передбачаються виключно на поточні виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які перебувають на дійсній службі, та розраховані на їхнє утримання протягом бюджетного року. 
Використання коштів, призначених для поточного грошового забезпечення чинних військовослужбовців, для погашення заборгованості за минулі періоди відповідно до судового рішення призведе до виникнення дефіциту та унеможливить своєчасне та повне забезпечення грошовим забезпеченням, а також додатковою винагородою особового складу, який виконує обов`язки військової служби. 
Такий спосіб виконання рішення створює реальну загрозу фінансовій стабільності та боєздатності військової частини, а також порушує принцип цільового використання бюджетних коштів, оскільки кошти за КЕКВ 2112 мають чітко визначене призначення для діючих військовослужбовців. Враховуючи викладене, заявлений позивачем спосіб виконання рішення суду суперечить нормам бюджетного законодавства та є необґрунтованим, оскільки Інструкція Міністерства фінансів України № 333 прямо визначає КЕКВ 2800 як належний код для виконання судових рішень та всіх пов`язаних з цим податкових та соціальних відрахувань. 
У зв`язку з чим, представник відповідача просив в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі відмовити в повному обсязі.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24.12.2025 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення - відмовлено.
Представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року у справі №200/2135/24 та винести нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про встановлення способу виконання рішення суду від 20 травня 2024 року у справі №200/2135/24 - задовольнити.
Апелянт зазначив, що суд першої інстанції, неправильно застосував правовий інститут встановлення способу виконання судового рішення, фактично допустив нівелювання обов`язкового та остаточного судового рішення, відмовив у конкретизації механізму його реалізації за наявності тривалого невиконання, тоді як встановлення способу виконання шляхом застосування КЕКВ 2112 не змінює зміст резолютивної частини рішення, а є необхідним для забезпечення його реального, повного та ефективного виконання відповідно до правової природи присудженої виплати, про що вже зазначено в резолютивній частині рішення. 
Також, представником позивача надані пояснення від 17.02.2026, в яких просив прийняти до уваги лист Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України №220/13/28114 від 08.12.2025.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволені.
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
За абз. 2 ч. 1 статті 378 КАС України, якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.
Апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд», враховуючи зазначені норми та положення ч. 1 ст. 378 КАС України.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив матеріали справи, перевірив доводи апеляційної скарги, відзиву, і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
За ч.ч. 1-3 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Таким чином, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
Рішенням суду в цій справі зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 20.05.2023 грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення за 2023 рік, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану щорічну основну відпустку, надбавок та доплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходженням військової служби та звільненням з неї, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023, з урахуванням виплачених сум.
На виконання рішення суду відповідачем здійснено перерахунок грошового забезпечення позивача, здійснено розрахунок суми заборгованості грошового забезпечення у розмірі 247 816,64 грн, надіслано заявку-замовлення розпорядникам коштів вищого рівня №3751 від 18.09.2024, №3965 від 06.10.2024 в потребі в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 “Інші поточні видатки” за напрямом грошового забезпечення А0989 на вересень 2025 року, на жовтень 2025 року, на листопад 2025 року.
За пунктом 8 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі - Порядок № 260), грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.
Наказом Міністерства фінансів України № 333 від 12.03.2012 затверджено Інструкцію щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету (далі - Інструкція №333).
За підпунктом 1.1 пункту 1 Інструкції № 333 економічна класифікація видатків бюджету призначена для розмежування видатків бюджетних установ та одержувачів бюджетних коштів за економічними характеристиками операцій, які здійснюються відповідно до функцій держави та місцевого самоврядування. Економічна класифікація видатків бюджету забезпечує єдиний підхід до всіх учасників бюджетного процесу з точки зору виконання бюджету.
Пунктом 2 Інструкції №333 затверджено коди економічної класифікації поточних видатків поточних витрат розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів, у тому числі код 2112 “Грошове забезпечення військовослужбовців”.
Відповідно до підпункту 1.8 пункту 1 Інструкції №333 за правильність віднесення видатків до поточних або капітальних відповідає розпорядник (одержувач) бюджетних коштів.
Суд враховує, що правомірність дій відповідача щодо віднесення нарахованого позивачу грошового забезпечення до конкретного виду економічної класифікації видатків бюджету не було предметом спору у даній справі, не було предметом перевірки судом, а тому відсутні підстави для задоволення зазначених вимог представника позивача про встановлення способу виконання рішення суду шляхом зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 здійснити за рахунок бюджетних асигнувань за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2112 “Грошове забезпечення військовослужбовців” перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 20.05.2023 грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення за 2023 рік, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану щорічну основну відпустку, надбавок та доплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходженням військової служби та звільненням з неї, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023, з урахуванням виплачених сум.
Щодо посилання представника позивача на врахування листа Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України №220/13/28114 від 08.12.2025, то колегія суддів зазначає, що він носить рекомендаційний характер та не суперечить Інструкції № 333.
Аналізуючи норми частини третьої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, суд дійшов висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовувалася необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.
Тобто, зміна на підставі статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні судового рішення способу відновлення порушеного права.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви в порядку ст. 378 КАС України.
На підставі встановлених обставин справи та наведених нормативно-правових норм, які регулюють спірні відносини, суд апеляційної інстанції вирішив, що суд першої інстанції правильно вирішив справу, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 241, 250, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 378, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В : 

Апеляційну скаргу Чернікова Дениса Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року у справі № 200/2135/24 за позовом Чернікова Дениса Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 18 березня 2026 року.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв