ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року Чернігів Справа № 620/6/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Дубіної М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 

У С Т А Н О В И В:

26.12.2025 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом (зареєстрований у суді 02.01.2026), у якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – ГУ ПФУ в Харківській області) від 10.11.2025 № 254150037405 про відмову йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV); 
зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області зарахувати йому до страхового стажу період роботи з 26.08.1995 по 25.05.1998 відповідно до записів № № 10, 11 у трудовій книжці НОМЕР_1 ; 
зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області зарахувати йому у пільговому обчисленні у полуторному розмірі (рік за півтора) до страхового стажу на пільгових умовах за Списком №1, час роботи в Компанії «ВінсіКонструксьон гран Проже/Компанія Буйг Траво Пюблік» з 27.08.2012 по 13.04.2017 та з 18.10.2017 по 20.12.2019; 
зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області призначити йому пенсію на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, з 03.11.2025.
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує на протиправність оспорюваного рішення ГУ ПФУ в Харківській області, яким йому відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із недостатнім стажем , визначеним пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV через не зарахування окремих періодів, зокрема навчання позаяк відсутність номеру і дати видачі свідоцтва (не зазначені в записі № 4 трудової книжки) не може бути підставою не зарахування даного періоду до страхового стажу і підлягає зарахуванню, а також окремих періодів його роботи, а саме з 26.08.1995 по 25.05.1998, проте відсутність в трудовій книжці запису про дату звільнення не може бути підставою не зарахування даного періоду до страхового стажу і підлягає зарахуванню, та через незарахування до пільгового страхового стажу період роботи у Компанії «Вінсі Конструксьон Гран Проже/Компанії ОСОБА_2 » відповідно до довідки архівного відділу Славутицької міської ради від 25.08.2025 № 05-04/184, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, що порушує його права на пенсійне забезпечення.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіної М.М. від 05.01.2026 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.
У відзиві на позовну заяву представник ГУ ПФУ в Харківській області заперечуючи проти заявлених позовних вимог, посилається на те, що його рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є таким, що відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до загального страхового стажу позивача не зараховано: період навчання з 01.09.1985 по 15.07.1988 згідно з дипломом НОМЕР_2 від 16.07.1988, оскільки в україномовному варіанту документа по батькові заявника не відповідає паспортним даним, а в російськомовному варіанті дата вступу до навчального закладу більша за дату закінчення навчання; періоди роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 05.08.1988; період навчання з 12.02.1991 по 16.04.1991, оскільки відсутні номер та дата видачі свідоцтва; з 26.08.1995 по 25.05.1998, оскільки відсутня дата наказу про звільнення. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно з архівною довідкою №05- 04/184 від 25.08.2025, оскільки відсутнє Рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області. Враховуючи зазначене, вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону № 1058-IV, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. 
Суд, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнувши 55 років, зокрема 03.11.2025 звернувся із заявою встановленої форми та доданими документами до територіального органу Пенсійного фонду України стосовно вирішення питання призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV за Списком № 1. 
Відповідно до принципу екстериторіальності заяву позивача розглядало ГУ ПФУ в Харківській області, яке прийняло рішення від 10.11.2025 № 254150037405, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, з мотивів відсутності необхідного пільгового стажу, не зарахувавши до страхового стажу позивача: період навчання з 12.02.1991 по 16.04.1991 – відсутні номер і дата видачі свідоцтва (запис в трудовій книжці № 4); період роботи з 26.08.1995 по 25.05.1998 – відсутня дата наказу про звільнення (записи в трудовій книжці №№ 10, 11); не зарахувавши до пільгового страхового стажу період роботи у Компанії «Вінсі Конструксьон Гран Проже/Компанії Буйг Траво Пюблік» з 25.08.2012 по 20.12.2019 відповідно до довідки архівного відділу Славутицької міської ради від 25.08.2025 № 05-04/184 – відсутнє рішення комісії при ГУ ПФУ в Чернігівській області (записи в трудовій книжці №№ 34, 35, 36, 39, 40). При цьому, відповідач зарахував до страхового стажу позивача 25 років 1 місяць 12 днів.
ОСОБА_1 , вважаючи таке рішення про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах протиправним, звернувся до суду з цим позовом.
Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Отже, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах за Списком №1 визначені статтею 114 Закону № 1058-IV.
За змістом пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Матеріалами справи підтверджується, що станом на дату звернення до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення спірної пенсії позивач досягнув повних 55 років, а його страховий стаж становить більше 25 років.
Разом з тим, позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого відповідними документами.
Статтею 1 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Частиною першою статті 24 вказаного Закону визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Відповідно до частин другої та третьої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Положеннями пункту 4 статті 24 Закону №1058-IV установлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.
Відповідно до частини першої статті 56 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-XII) час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб": до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком № 1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановами Кабінету Міністрів України від 29.02.1996 №250, від 30.06.1998 №982, від 07.02.2000 №223, від 29.01.2003 №137, від 27.04.2006 №571, від 10.09.2008 №831 «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» (з наступними неодноразовими змінами) передбачено, що особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження, час роботи зараховується до стажу роботи і вислуги років в полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість яких повний робочий день дає право на пенсію на віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36).
Постанова Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 №831 «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження»(з наступними змінами), яка відповідно до повноважень Кабінету Міністрів України, делегованих статтею 56 Закону №796-XII, встановлює правила пільгового обчислення стажу роботи в зоні відчуження, є самостійною правовою підставою для обчислення стажу роботи в зоні відчуження, який враховується при обчисленні коефіцієнту страхового стажу при визначенні розміру пенсії, незалежно від наявності підстав для застосування Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість яких повний робочий день дає право на пенсію на віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.
Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV зокрема установлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Відповідно до статті 48 КЗпП України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У свою чергу, відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
З аналізу зазначених правових норм вбачається, що законодавець чітко визначив, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відсутність інших документів на підтвердження трудового стажу не може нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу. Прийняття на підтвердження стажу роботи інших письмових документів застосовується тільки в тому випадку, коли в трудовій книжці відсутні відповідні записи про роботу особи на підприємстві.
Відповідно до Списку №1, затвердженого постановою Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173, час роботи повний робочий день у зоні відчуження дає право на пенсію на пільгових умовах.
Пунктом 4 постанови ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 29.12.1987р. №1497-378, встановлено, що у період 1988-1990р.р. час роботи робітників, задіяних на експлуатації Чорнобильської АЕС та ліквідації наслідків аварії в зоні відселення, зараховується у полуторному розмірі в трудовий стаж та в стаж роботи, що дає право на пільгову пенсію по Списку №1, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. № 1173.
Дію вказаної постанови було пролонговано пунктом 1 постанови Ради Міністрів СРСР №1136 «Про продовження на 1991-1995 роки строку дії постанови ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР та ВЦРП від 29.12.1987 №1497». У подальшому зазначена норма про те, що робота у зоні відчуження ЧАЕС зараховується до трудового стажу у полуторному розмірі (в тому числі за Списком №1) безперервно продовжується в часі.
Постановою Kабінету Mіністрів України №36 від 16.01.2003 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Згідно із пунктом 22.1-1 «г» розділу 1 підрозділу XXII Списку №1 працівникам, які зайняті повний робочий день у зоні відчуження на підприємствах, в установах і організаціях, перелік яких затверджується Мінприроди за погодженням з Мінсоцполітики та МОЗ призначається пенсія за віком на пільгових умовах починаючи з 1 січня 2010 року згідно з постановою KMУ №173 від 24.02.2010.
Наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 13.03.2012 №576 затверджено Перелік підприємств, установ і організацій зони відчуження, працівники яких зайняті повний робочий день у зоні відчуження на підприємствах, в установах і організаціях, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.05.2012р. за №771/21084.
Компанія «Вінсі Констрюксьон Гран Проже»/Компанія «Буйг Траво Пюблік» у цьому переліку відсутня.
Проте, зазначене підприємство і не могло бути внесене до цього переліку, оскільки є товариством без статусу юридичної особи, що діє в Україні на підставі свідоцтва про акредитацію у якості виконавця проєкту міжнародної технічної допомоги.
При цьому, судом встановлено, що Компанія «Вінсі Констрюксьон Гран Проже»/Компанія «Буйг Траво Пюблік» отримала від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України Свідоцтво від 12.11.2007р. №186 про акредитацію виконавця (юридичної особи-нерезидента) проекту (програми) міжнародної технічної допомоги в рамках Грантової угоди (Чорнобильський фонд «Укриття»: Новий безпечний конфаймент), відповідно до рамкової Угоди між Україною та Європейським банком реконструкції та розвитку стосовно діяльності Чорнобильського фонду «Укриття» в Україні від 20.11.1997.
Свідоцтво про акредитацію організації підтверджує її статус, як такої, що виконує проект (програму) міжнародної технічної допомоги, відповідно до міжнародного договору України. Термін дії свідоцтва до 30.09.2020.
Отже, діяльність Компанії полягає у технічній допомозі в рамках Грантової угоди (Чорнобильській фонд «Укриття»: Новий безпечний конфаймент), пов`язана з діяльністю ДСП «Чорнобильська АЕС».
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №831 від 10.09.2008 «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36).
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, пунктом 10 якого передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Пунктом 3 Порядку №383 від 18.11.2005 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
В свою чергу, згідно пунктів 1-3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (пункт 20 Порядку №637).
Судом встановлено, що в оскаржуваному рішенні відповідач посилається на необхідність підтвердження спеціального стажу відповідно до Порядку від 10.11.2006 № 18-1.
Проте, як вбачається зі змісту вказаної постанови цей Порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи: для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника до 01 січня 2004 року, якщо в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях (їх правонаступниках), розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (далі - підприємства, які розташовані на тимчасово окупованій території). 
Суд зауважує, що дія цього Порядку не може бути застосована для підтвердження періодів роботи в Компанії «Вінсі Констрюксьон Гран Проже»/ Компанія «Буйг Траво Пюблік», оскільки зазначене підприємство в Україні здійснювало свою діяльність без статусу юридичної особи на підставі свідоцтва про акредитацію у якості виконавця проекту міжнародної технічної допомоги на ДСП Чорнобильська АЕС. 
Отже, дане підприємство не маючи статусу юридичної особи не було ліквідованим, а лише припинило свою діяльність на території України.
З огляду на викладене, наведені положення Порядку № 18-1 не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.
Враховуючи наведене, на думку суду позивачем було надано відповідачеві необхідні документи, які підтверджують наявність спірного стажу роботи в зоні відчуження, який для обчислення пенсії підлягав зарахуванню як стаж роботи за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Щодо зарахування до страхового стажу спірного періоду навчання з 12.02.1991 по 16.04.1991, суд зазначає, що відповідно до статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі. 
Як було зазначено вище згідно зі статтею 62 Закону 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до трудової книжки Позивача НОМЕР_3 (запис №4) – позивач з 12.02.1991 по 16.04.1991 навчався ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Також слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.08.2019 у справі №654/890/17. 
Таким чином відсутність номеру і дати видачі свідоцтва (не зазначені в записі № 4 трудовоі? книжки) не може бути підставою не зарахування даного періоду до страхового стажу і підлягає зарахуванню. 
Щодо зарахування до страхового стажу спірного роботи з 26.08.1995 по 25.05.1998, суд зазначає таке. 
Як зазначалось вище, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідно до даних трудової книжки позивача, він працював з 26.08.1995 по 25.05.1998 (записи в трудовій книжці №№ 10,11) на приватному підприємстві «БіК». 
Тому, відсутність в трудовій книжці запису про дату звільнення не може бути підставою не зарахування даного періоду до страхового стажу і підлягає зарахуванню, а отже період роботи з 26.08.1995 по 25.05.1998 слід зарахувати до страхового стажу. 
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що оспорюване рішення ГУ ПФУ в Харківській області щодо відмови в призначені позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1, не відповідає критеріям, визначеним у статті 19 Конституції України та статті 2 КАС України, у зв`язку із чим воно є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо зобов`язальної частини позовних вимог, суд враховує таке.
Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд зазначає, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Ухвалюючи таке рішення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі «ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків.
Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A №18).
Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.
Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II). 
Визначаючись щодо органу, який має приймати рішення про призначення пенсії, суд зазначає, що Порядок №22-1, передбачає можливість застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій.
Так, згідно із пунктом 4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до пункту 4.3 Порядку №22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.
Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Пунктом 4.10 Порядку №22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Відповідно до матеріалів справи, заява позивача про призначення пенсії від 03.11.2025 розглянута за екстериторіальним принципом ГУ ПФУ в Харківській області і рішення про відмову в призначенні пенсії прийнято саме вказаними територіальними органами Пенсійного фонду України.
З огляду на зазначене та положення Порядку №22-1, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання саме ГУ ПФУ в Харківській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV, зарахувавши позивачу до страхового стажу період роботи з 26.08.1995 по 25.05.1998 відповідно до записів № № 10, 11 у трудовій книжці НОМЕР_1 ; а також зарахувавши йому у пільговому обчисленні у полуторному розмірі (рік за півтора) до страхового стажу на пільгових умовах за Списком №1, час роботи в Компанії «ВінсіКонструксьон гран Проже/Компанія Буйг Траво Пюблік» з 27.08.2012 по 13.04.2017 та з 18.10.2017 по 20.12.2019.
Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов висновку, про обґрунтованість позовних вимог та наявність підставі для їх задоволення.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з наявної у матеріалах справи квитанції від 16.12.2025 № 0425-8281-8725-6005 позивачем під час звернення з цим позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 969, 00 грн, тому поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають судові витрати у розмірі 969, 00 грн.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 10.11.2025 № 254150037405 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 26.08.1995 по 25.05.1998 відповідно до записів № № 10, 11 у трудовій книжці НОМЕР_1 . 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 у пільговому обчисленні у полуторному розмірі (рік за півтора) до страхового стажу на пільгових умовах за Списком №1, час роботи в Компанії «ВінсіКонструксьон гран Проже/Компанія Буйг Траво Пюблік» з 27.08.2012 по 13.04.2017 та з 18.10.2017 по 20.12.2019.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 03.11.2025.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі у розмірі 969, 00 грн, сплаченого згідно із квитанцією від 16.12.2025 № 0425-8281-8725-6005. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ; АДРЕСА_1 ).
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження юридичної особи: м. Харків, площа Свободи, Держпром, 2 під`їзд, 2 поверх; унікальний ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 14099344). 

Суддя Марія ДУБІНА