П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 600/4002/25-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Левицький Василь Костянтинович 
Суддя-доповідач - Мацький Є.М. 
21 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Мацького Є.М. 
суддів: Сушка О.О.  Залімського І. Г. , 

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. 

2. Позивач вважає, що має право на отримання пенсії по інвалідності, тому прийняте пенсійним органом оскаржуване рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. 18 березня 2026 року рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено.

4. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 241670083624 від 11.07.2025 про відмову у призначенні пенсії.

5. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди проходження військової служби з 01.01.2017 по 20.02.2025.

6. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності на підставі ст. 32 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з дати звернення за її призначенням – 03.07.2025. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

7. Апелянт ГУ ПФУ в Одеській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

8. Апелянт зазначив, що позивачу правомірно відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу для призначення пенсії по інвалідності.  

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

9. ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10. Відповідно до посвідчення встановленої форми, позивач є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – осіб з інвалідністю внаслідок війни.

11. 03.07.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.

12. Вказана заява за принципом екстериторіальності спрямована для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та зареєстрована 03.07.2025 за № 7461.

13. За результатами розгляду заяви, 11.07.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення № 241670083624 про відмову позивачу в призначенні пенсії.

14. У вказаному рішенні зазначено, що вік заявника 38 років. Необхідний страховий стаж відповідно до ст. 32 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” становить 8 років - для інвалідів ІІ та ІІІ групи. Страховий стаж особи становить 4 роки 6 місяців 6 днів. Заявник працює.

15. Результати розгляду документів, за доданими документами до страхового стажу не зараховано: період військової служби з 01.01.2017 по 28.02.2025 згідно з довідками про грошове забезпечення від 14.04.2025 № 21/2-1336, № 21/2-1337, № 21/2-1338 та № 21/2-1339, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відсутні відомості про сплату страхових внесків за вищезазначений період.

16. Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з підстав відсутності необхідного страхового стажу - 8 років.

17. Вважаючи рішення про відмову у призначенні пенсії по інвалідності протиправним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. 

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА, АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

18. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

19. Статтею 1 Конституції України визначено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

20. У ст. 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

21. Згідно ст. 22 Конституції України, Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

22. Частиною 1 ст. 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

23. Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

24. За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

25. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

26. Згідно із ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

27. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 1058-IV виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

28. Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом (п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV).

29. Частиною 1 ст. 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

пенсія за віком;

пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

30. Умови призначення пенсії по інвалідності встановлено ст. 30 Закону № 1058-IV. Так, ч. 1, 2 наведеної статті Закону визначено, що пенсія по інвалідності призначається у разі встановлення особі інвалідності, за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

31. Згідно ч. 1 ст. 32 Закону № 1058-IV особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп від 38 років до досягнення особою 39 років включно - 8 років.

32. Особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону.

33. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону № 1058-IV якщо інвалідність настала в період проходження строкової військової служби або внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), у особи, яка звернулася за медичною допомогою у період з 21 листопада 2013 року по 30 квітня 2014 року, то пенсія по інвалідності призначається особі незалежно від наявності страхового стажу.

34. За приписами ч. 1, 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

35. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

36. У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.

37. За приписами ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

38. До стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків; військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби;

39. Згідно із ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

40. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

41. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV).

42. Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону № 1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

43. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

44. Згідно з п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

45. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія (п. 1.8 розділу І Порядку № 22-1).

46. Відповідно до п. 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються таку документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Постанова №637); для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

47. До заяви про призначання пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу (п. 2.2 розділу ІІ Порядку № 22-1).

48. Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК.

49. До заяви про призначення пенсії по інвалідності військовослужбовців строкової служби додається копія свідоцтва про хворобу, засвідчена територіальним центром комплектування та соціальної підтримки чи відповідним підрозділом розвідувального органу за місцем зняття військовослужбовця з військового обліку, або довідка військово-лікарської комісії. Якщо інвалідність настала після звільнення з військової служби, то замість копії свідоцтва про хворобу подаються довідка територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи відповідного підрозділу розвідувального органу про проходження військової служби із зазначенням дати призову, дати і підстави звільнення з військової служби та висновок МСЕК про те, що інвалідність пов`язана з проходженням військової служби.

50. За змістом п. 4.1 розділу IV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

51. Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

52. Пунктом 4.2 розділу IV Порядку № 22-1 передбачено, що при прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку)пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії.

53. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

54. За приписами абзаців 2-4, 6 п. 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

55. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

56. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але небільше ніж на 15 днів.

57. Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п. 4.7 розділу IV Порядку № 22-1).

58. Підставою для повідомлення заявника про перерахунок/відмову перерахувати пенсію може бути виключно рішення, прийняте територіальним органом ПФУ з цього питання.

59. З аналізу наведених вище правових норм видно, що у разі звернення пенсіонера із заявою про призначення (перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший пенсії) та надання необхідних документів, уповноважений орган Пенсійного фонду України має за результатами розгляду такої заяви прийняти мотивоване рішення про призначення або про відмову в призначенні (перерахунку, поновленні, переведенні з одного виду пенсії на інший) пенсії. При цьому, рішення про відмову в призначенні (перерахунку, поновленні, переведенні з одного виду пенсії на інший) пенсії має містити зазначення причин відмови та порядку його оскарження.

60. Аналогічний за змістом правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 21.12.2020 у справі № 229/4165/17.

61. Апеляційним Судом встановлено, що 03.07.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, до якої надав, з-поміж іншого, довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески від 14.04.2025 № 21/2-1335, від 14.04.2025 № 21/2-1336, від 14.04.2025 № 21/2-1337, від 14.04.2025 № 21/2-1338 та від 14.04.2025 № 21/2-1339.

62. Вказана заява за принципом екстериторіальності спрямована для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та зареєстрована 03.07.2025 за № 7461.

63. За результатами розгляду заяви та доданих документів, 11.07.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення № 241670083624 про відмову позивачу в призначенні пенсії по інвалідності з підстав відсутні відомостей про сплату страхових внесків за період з 01.01.2017 по 28.02.2025.

64. В оскаржуваному рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового стажу позивача не зараховано: період військової служби з 01.01.2017 по 28.02.2025 згідно з довідками про грошове забезпечення від 14.04.2025 № 21/2-1336, № 21/2-1337, № 21/2-1338 та № 21/2-1339, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відсутні відомості про сплату страхових внесків за вищезазначений період.

65. Апеляційний Суд вважає доводи апелянта помилковими, виходячи з наступного.

66. Так, звертаючись із заявою про призначення пенсії по інвалідності, позивачем до пенсійного органу було надано довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески від 14.04.2025 № 21/2-1335, від 14.04.2025 № 21/2-1336, від 14.04.2025 № 21/2-1337, від 14.04.2025 № 21/2-1338 та від 14.04.2025 № 21/2-1339.

67. Дослідженням довідок про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески від 14.04.2025 № 21/2-1335, від 14.04.2025 № 21/2-1336, від 14.04.2025 № 21/2-1337, від 14.04.2025 № 21/2-1338 та від 14.04.2025 № 21/2-1339 встановлено, що у період з 01.03.2014 по 31.12.2016, з 01.01.2017 по 31.12.2017, з 01.01.2018 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 20.02.2025 позивач проходив службу в Службі безпеки України. У вказаний період служби позивачу було нараховано суми грошового забезпечення та сплачено страхові внески, які враховуються при обчисленні пенсії (а.с. 64-70).

68. У матеріалах справи міститься акт перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії № 2600-0905-1/2542 від 15.05.2025, складений Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві (а.с. 59-60).

69. Із змісту наведеного акту видно, що на підставі листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 15.04.2025 № 8789/9, 15.05.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві проведено перевірку довідок про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески від 14.04.2025 № 21/2-1335, № 21/2-1336, № 21/2-1337, № 21/2-1338, № 21/2-1339, виданих Фінансово-економічним управлінням Служби Безпеки України ОСОБА_1 за період роботи з березня 2014 року по листопад 2024 року в Службі безпеки України.

70. За результатами проведеної перевірки, пенсійним органом в акті перевірки зроблено висновок, що розбіжностей з даними первинних документів не встановлено.

71. В оскаржуваному рішенні апелянт посилався на правомірне неврахування позивачу до страхового стажу період військової служби з 01.01.2017 по 28.02.2025, з огляду на відсутність відомостей про сплату страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

72. З даного приводу Апеляційний Суд зазначає, що згідно з п. 1 Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 № 794 (далі Положення № 794), персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням (далі - відомості про фізичних осіб).

73. Відповідно до п. 3 Положення № 794 в основі персоніфікованого обліку лежить: обов`язковість і своєчасність подання відомостей про фізичних осіб; обов`язковість використання індивідуального ідентифікаційного номера даних Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів.

74. Пунктом п. 5 Положення № 794 встановлено, що персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях (далі - уповноважений орган).

75. Згідно з п. 8 Положення № 794 уповноважений орган виконує функції щодо організації персоніфікованого обліку в тісній взаємодії з центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, державної податкової адміністрації, фінансовими органами, банківськими установами.

76. Тобто, відповідно до Положення № 794 відповідальність за належну організацію персоніфікованого обліку відомостей про фізичних осіб покладено на Пенсійний фонд та його органи на місцях.

77. Згідно із ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-IV (далі - Закон № 2464-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) Пенсійний фонд відповідно до покладених на нього завдань: 1) формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру, здійснює заходи щодо надання інформації з Державного реєстру відповідно до цього Закону; здійснює контроль, у тому числі спільно з податковими органами, за достовірністю відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; здійснює інші функції, передбачені законодавством.

78. Відповідно до пунктів 2 – 4 ч. 1 ст. 14-1 Закону № 2464-IV Пенсійний фонд та його територіальні органи зобов`язані: забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру; здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру; надавати безоплатно на вимогу застрахованих осіб інформацію, що міститься на їх персональних облікових картках у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру.

79. Частиною 1 ст. 18 Закону № 2464-IV встановлено, що джерелами формування Державного реєстру є відомості, що надходять до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та Пенсійного фонду, в т.ч. від: підприємств, установ, організацій та військових частин.

80. Призначення та структура Державного реєстру визначено ст. 16 Закону № 2464-IV. Так, наведеною нормою Закону встановлено, що Державний реєстр створюється для забезпечення: ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації; накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та обліку виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

81. Державний реєстр складається з реєстру страхувальників і реєстру застрахованих осіб.

82. Ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

83. Відповідно до п. 2 розділу V Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (далі – Положення № 10-1, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) інформація з реєстру застрахованих осіб надається безоплатно Пенсійним фондом України та територіальними органами Пенсійного фонду України в паперовій та/або електронній формі.

84. Інформація з Реєстру формується та надається за формами визначеними п. 6 розділу V Положення, зокрема, довідці ОК-5.

85. В довідці ОК-5, яка використовується для призначення пенсії, автоматично відображаються персоніфіковані відомості про застраховану особу щодо заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, які зазначені у звітності роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують заробітну плату, грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

86. Стаж обчислюється на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу, які надаються відділом персоніфікованого обліку Пенсійного фонду.

87. Аналіз вищенаведених норм права дозволяє дійти висновку, що обов`язок внесення відомостей про фізичних осіб до системи персоніфікованого обліку покладено на уповноважений орган Пенсійного фонду.

88. Натомість, відсутність даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування свідчить про неналежне виконання саме пенсійним органом приписів вищенаведених норм законодавства.

89. В матеріалах справи наявні індивідуальні відомості про застраховану особу (позивача) форми ОК-5, які надані апелянтом згідно яких в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявна інформація стосовно позивача тільки за період 2007 – 2009 роки, а саме: квітень – травень 2007 року, квітень – травень 2008 року та квітень – травень 2009 року (а.с. 104).

90. Відповідно до розрахунку стажу форми РС-право (пенсія по інвалідності), який додано апелянтом до суду, до страхового стажу позивача зараховано наступні період роботи: з 01.09.2002 по 31.12.2003; з 01.04.2007 по 30.06.2007, з 01.04.2008 по 30.06.2008, з 01.04.2009 по 30.06.2009 та з 01.03.2014 по 31.12.2016. Всього страховий стаж позивача склав 4 роки 6 місяців 6 днів (а.с. 105).

91. Як зазначалося вище, у період з 01.03.2014 по 31.12.2016, з 01.01.2017 по 31.12.2017, з 01.01.2018 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 20.02.2025 позивач проходив службу в Службі безпеки України, що підтверджується довідками про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески від 14.04.2025 № 21/2-1335, від 14.04.2025 № 21/2-1336, від 14.04.2025 № 21/2-1337, від 14.04.2025 № 21/2-1338 та від 14.04.2025 № 21/2-1339, а також довідкою від 17.03.2025 № 11/1/4-544 (а.с. 64-70, 75).

92. Отже, в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування відсутні дані про сплату роботодавцем страхових виплат за позивача за період з 01.03.2014 по 20.02.2025.

93. В той же час відповідачем до страхового стажу позивача зараховано, серед іншого, період роботи з 01.03.2014 по 31.12.2016 за відсутності відомостей за вказаний період в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

94. Водночас, згідно акту перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії № 2600-0905-1/2542 від 15.05.2025, складеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, за результатами перевірки довідок про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески від 14.04.2025 № 21/2-1335, № 21/2-1336, № 21/2-1337, № 21/2-1338, № 21/2-1339, виданих Фінансово-економічним управлінням Служби Безпеки України ОСОБА_1 за період роботи з березня 2014 року по листопад 2024 року в Службі безпеки України, - розбіжностей з даними первинних документів не встановлено.

95. Апелянт не обґрунтував часткове зарахування до страхового стажу позивача період служби в Службі безпеки України з 01.03.2014 по 31.12.2016 за відсутності відомостей за вказаний період в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

96. Апелянтом не обґрунтовано не зарахування до страхового стажу позивача період службу в Службі безпеки України з 01.01.2017 по 31.12.2017, з 01.01.2018 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 20.02.2025 протягом якого йому нараховувалися суми грошового забезпечення та сплачувалися страхові внески, що підтверджується довідками про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески від 14.04.2025 № 21/2-1336, від 14.04.2025 № 21/2-1337, від 14.04.2025 № 21/2-1338 та від 14.04.2025 № 21/2-1339, а також актом перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії № 2600-0905-1/2542 від 15.05.2025.

97. Заперечуючи проти позову, апелянт в порушення вимог ст. 77 КАС України, не обґрунтував причини відсутність відомостей в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування відносно позивача щодо періоду його служби в Службі безпеки України з 01.01.2017 по 20.02.2025, в той час як актом перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії № 2600-0905-1/2542 від 15.05.2025, не встановлено розбіжностей між довідками про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески від 14.04.2025 № 21/2-1335, № 21/2-1336, № 21/2-1337, № 21/2-1338, № 21/2-1339 та даними первинних документів.

98. Будь які належні та допустимі докази на спростування позиції позивача про проходження ним служби в Службі безпеки України в період з 01.01.2017 по 20.02.2025, отримання протягом вказаного періоду грошового забезпечення та сплату страхувальником за нього страхових внесків, відповідач 1 до суду не надав.

99. З огляду на наведене, Апеляційний Суд зазначає, що внаслідок неналежного виконання Пенсійним органом обов`язку по внесенню відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування позивач фактично позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час служби в Службі безпеки України, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

100. Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його служби в Службі безпеки України.

101. Апеляційний Суд також зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону № 1058-ІV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

102. Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

103. За змістом ст. 20 Закону № 1058-ІV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

104. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

105. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

106. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

107. Відповідно до ст. 106 Закону № 1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

108. Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

109. Водночас, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання установою-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.

110. Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 (справа № 208/6680/16-а (2а/208/245/16)) та від 24.05.2018 (справа № 490/12392/16-а).

111. Беручи до уваги наведене вище, суд першої інстанції правильно вважав, що період проходження позивачем служби в Службі безпеки України у період з 01.01.2017 по 20.02.2025 підлягав зарахуванню до його страхового стажу.

112. Окремо суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ч. 1 ст. 32 Закону № 1058-IV, якщо інвалідність настала в період проходження строкової військової служби, то пенсія по інвалідності призначається особі незалежно від наявності страхового стажу.

113. Згідно виписки з акта медико-соціальною комісією до довідки серії № 12ААД № 393134 від 20.12.2024, позивачу встановлена 2 група інвалідності; причина інвалідності: травма та її наслідки «ТАК» пов`язані із захистом Батьківщини (а.с. 95).

114. З огляду на наведене, Апеляційний Суд вважає, що оскаржуване рішення про відмову в призначенні пенсії, прийнято пенсійним органом без урахування всіх обставин по справі, що мають значення для його прийняття та без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані оскаржувані рішення, тому є протиправним та підлягало скасуванню. 

ІV. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

115. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

116. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

117. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

118. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

119. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

120. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 березня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сушко О.О.    Залімський І. Г.