Провадження № 1-кп/470/20/26
Справа № 470/200/25
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2026 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурорів Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 лютого 2025 року за № 12025153310000017 по обвинуваченню:
ОСОБА_6  – ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Висунськ Березнегуватського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, розлученого, утриманців не маючого, не працюючого, раніше не судимого, військовозобов`язаного, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, заступника командира бойової машини – навідника оператора 2 механізованого відділення, 1 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання «молодший сержант», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.162 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді заступника командира бойової машини – навідник – оператора 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , 10 лютого 2025 року близько 23 год. 50 хв, більш точного часу, під час дізнання встановлено не було, приїхав на автомобілі до домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , з метою з`ясування відносин на ґрунті особистої неприязні.
Перебуваючи біля вказаного домоволодіння, усвідомлюючи відсутність дозволу на вхід до території домоволодіння ОСОБА_5 , у ОСОБА_6 виник раптовий злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до домоволодіння потерпілого. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_6 підійшов до домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 , яке огороджене кам`яним парканом та вхід до якого здійснюється через металеві двохстворчасті ворота і металеву хвіртку, яка зачиняється на металевий засув, та руками збив 4 ряди цегли кам`яного паркану чим пошкодив його, та переліз через паркан на територію домоволодіння. Після чого прослідував до житлового будинку і почав стукати у вікна, однак зрозумівши що з будинку ніхто не виходить, ОСОБА_6 рукою розбив скло у вікні зліва від вхідних дверей та продовжив перебувати на території домоволодіння належного на праві власності ОСОБА_5 . Вказаними діями ОСОБА_6 порушив встановлені ст. 30 Конституції України гарантії недоторканості житла та іншого володіння особи, відповідно до яких не допускається проникнення до іншого володіння особи, інакше, як за вмотивованим рішенням суду.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.162 КК України визнав повністю, у вчиненому розкаявся. Суду показав, що 10 лютого 2025 року о 23 год 30 хв перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння приїхав до домоволодіння ОСОБА_5 з метою з`ясування питання відсутності допомоги від сільської ради його родини, у якій наявні військовослужбовці. Він покликав потерпілого, але оскільки ніхто не вийшов, почав лаятися нецензурною лайкою, руками пошкодив паркан та переліз на територію домоволодіння, і пішов до будинку. Коли ОСОБА_5 вийшов, між ними виникла суперечка під час якої потерпілий застосував до нього газовий балончик. Він не пам`ятає як пошкодив скло у вікні, однак зброї при собі не мав. Заспокоїли його працівники поліції та військові які прибули на місце події. Він вибачався перед потерпілим, однак ОСОБА_5 вибачення не прийняв та відмовився від пропозиції його близьких про відшкодування заподіяної шкоди. Розумів, що не мав права вриватися на чуже подвір`я, однак перебував під впливом алкоголю, крім того має хвороби і страждає на психічні розлади, отриманні під час перебування на військовій службі, у зв`язку з чим лікувався у психіатричній лікарні. 
Крім показань обвинуваченого ОСОБА_6 його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується іншими доказами дослідженими під час судового розгляду.
Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який під час судового розгляду суду показав, що є старостою Висунського старостинського округу Березнегуватської селищної ради. Вночі, 10 лютого 2025 року, він прокинувся від дзвінка сусіда, який повідомив що хтось намагається проникнути у двір та почув сильний гуркіт у ворота і крики. Відчинивши вікно почув нецензурну лайку та погрози, а тому викликав поліцію. Після чого побачив, що ОСОБА_9 руйнує цегляний паркан, кидає каміння, переліз у двір та відчинив ворота, після чого підійшов до дверей будинку і став стукати. Він зрозумів, що обвинувачений перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а тому не вийшов до нього. Тоді ОСОБА_9 розбив вікно, та в той момент коли дружина намагалася його сфотографувати, висмикнув телефон з її рук, при цьому порізавши свою руку об скло. Вважаючи, що приїхала поліція він вийшов з будинку, та побачив військових які намагалися вивести ОСОБА_10 з подвір`я, але той пручався і погрожував їм ножем та цеглиною. Він пояснював йому що викликав поліцію та радив для вирішення питання з допомогою прийти до сільської ради в робочий час, але ОСОБА_9 не слухав його та заспокоївся вже після прибуття поліцейських. Родина ОСОБА_6 раніше за допомогою до сільської ради не зверталася, в неприязних відносинах він з обвинуваченим до конфлікту не перебував, згоди на проникнення на території домоволодіння не надавав. Заподіяну матеріальну шкоду обвинувачений йому не відшкодував, через цю подію вони з дружиною отримали стрес та лікувалися.
Даними рапортів старшого інспектора чергового ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 та інспектора чергового ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_12 від 26.02.2025 року, за якими того дня було отримано повідомлення на службу «102» і заяву від ОСОБА_5 про те, що з 10 на 11 лютого ОСОБА_6 пошкодив ворота та розбив вікно за адресою АДРЕСА_2 ( т.1 а.п.2-4).
Даними рапорту помічника чергового відділення поліції № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_13 від 11.02.2025 року, 10.02.2025 року о 23 год 56 хв було отримано повідомлення від старости села ОСОБА_5 , про те, що о 23 год 56 хв невідомі приїхали на автомобілі, б`ють його авто та вибивають двері ( т.1 а.п.42). 
Заявою потерпілого ОСОБА_5 начальнику ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області від 26 лютого 2025 року, у якій він просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , який 10 лютого 2025 року близько 23 год 50 хв незаконно проник на територію належного йому на праві власності домоволодіння, за адресою АДРЕСА_2 та пошкодив цегляний паркан і металопластикове вікно ( т.1 а.п.5).
Даними протоколу огляду місця події з фототаблицею до нього від 26 лютого 2025 року, відповідно до яких під час огляду території домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 розташованого за адресою АДРЕСА_2 було виявлено: сліди від ударів на двохстворчастих металевих воротах на вході до подвір`я; вибиті цегли на чотирьох секціях цегляного паркану; у клумбі на подвір`ї - цеглу та шматки цементу; зліва від вхідних дверей до будинку - пошкодження на металопластиковому вікні у вигляді наскрізного отвору у склі розміром 10 см та тріщини від нього, а під ним на підлозі – залишки скла; на території домоволодіння – ножни (чохол) чорного кольору, які було поміщено до сейф-пакету CRІ1166139 ( т.1 а.п.7 -13). 
Даними протоколу огляду предмету від 11.03.2025 року відповідно до якого дізнавачем СД ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_14 , було оглянуто відеозапис на DVD диску об`ємом 700 МВ з портативного пристрою боді – камери наряду ГРПП СПД № 1 ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області що здійснювали виїзд 10.02.2025 року за фактом пошкодження майна ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_2 , на якому біля домоволодіння потерпілого поліцейськими було виявлено та зафіксовано на відеозапис ОСОБА_6 , який був вдягнений у камуфляжну куртку (т.1 а.п. 51-59).
Таким чином, суд доходить висновку що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 , судом встановлено, що він за місцем реєстрації та фактичного проживання характеризується посередньо, до вказаної події скарг на його поведінку від мешканців села не надходило, утриманців він не має, розлучений, не працює, раніше до адміністративної і кримінальної відповідальності не притягався, військовозобов`язаний, є військовослужбовцем Збройних Сил України за призовом під час мобілізації, однак на військовій службі не перебуває з 09.07.2023 року у зв`язку з самовільним залишенням місця служби, за місцем проходження служби характеризувався негативно як безвідповідальний і недисциплінований військовослужбовець, на обліках у лікарів нарколога та психіатра КНП «Березнегуватська центральна районна лікарня» Березнегуватської селищної ради не перебуває, однак неодноразово проходив стаціонарне лікування в психіатричному відділенні № 14 (с.Сапетня), останній раз з 20 по 28 лютого 2025 року з діагнозом: «Легкий когнітивний розлад», за висновком експерта № 17 за результатами судово – психіатричної експертизи» від 17.02.2026 року обвинувачений ОСОБА_6 страждав у період часу, що відноситься до інкримінованого діяння і на даний час психічними розладами, обумовленими ушкодженнями чи дисфункцією головного мозку. Емоційно – лабільним розладом органічного походження. Однак і на час вчинення інкримінованого діяння і на даний час міг, і може, усвідомлювати свої дії і керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру, з огляду на його психічний стан не потребує (т.1 а.п.122 -138, т.2 а.п.122 -131). 
Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин обтяжуючих покарання обвинуваченому судом встановлено не було. 
Згідно з частиною 2 ст. 65 КК України особі, яка здійснила кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.При призначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.2 ст.12 КК України є кримінальним проступком, вчинення кримінального правопорушення вперше, особу обвинуваченого, який не є суспільно – небезпечною особою, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, наявність обставин які пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, думку потерпілого який не наполягав на його суворому покаранні та вважає можливим призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.162 КК України у виді штрафу. 
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувався.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.162 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 
Речові докази по справі: пластиковий чохол для ножа, який знаходиться усейф - пакеті CRI1166139 та перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області – знищити, як предмет що не представляє цінності; відеозапис на DVD-R диску з нагрудної боді – камери від 11.02.2025 року – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1