П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.04.2026  	Справа №607/5633/26 Провадження №3/607/2200/2026	

м. Тернопіль
Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Польщі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
- за ст. 122-4, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
встановив: 
ОСОБА_1 22 лютого 2026 року о 15 год. 30 хв. в м.Тернопіль, по вул.Лозовецька, 28, керуючи транспортним засобом марки SKODA YETI, номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки TESLA MODEL 3, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3Б, 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. 
Крім того, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №608867 від 07 березня 2026 року, ОСОБА_1 22 лютого 2026 року о 15 год. 30 хв. в м.Тернопіль, по вул.Лозовецька, 28, керуючи транспортним засобом марки SKODA YETI, номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10А ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в чиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП визнав, однак заперечив вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, пояснивши, що наміру залишати місце ДТП він не мав, оскільки не відчув моменту зіткнення транспортних засобів.
Адвокат Шеремета М.М. в судовому засіданні просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не мав умислу на залишення місця події, що виключає суб`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Згідно з ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Крім визнання вини в судовому засіданні, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена матеріалами справи дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: 
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №608855 від 07 березня 2026 року;
- відеозаписами, що міститься на оптичному носію інформації – диску DVD-R;
- схемою місця ДТП, яка сталася 22 лютого 2026 року о 15 год. 30 хв. в м.Тернопіль, по вул.Лозовецька, 28;
- письмовим поясненням ОСОБА_2 від 22 лютого 2026 року;
- даними рапорту інспектора відділу «Служби освітньої безпеки» УПП в Тернопільській області ДПП лейтенанта поліції Сопіга В. від 27 лютого 2026 року;
- протоколом огляду транспортного засобу від 07 березня 2026 року;
- даними рапорту інспектора взводу 2 роти 4 УПП в Тернопільській області ст.лейтенанта поліції Гинда М. від 07 березня 2026 року.
За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.
При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, ступінь вини, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.
При цьому, відповідно до ст.122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у випадку залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Об`єктивна сторона даної статті виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні (формальний склад). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.
Пунктом 2.10а ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди
Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності , передбачала шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Пунктом 1.10 ПДР України передбачено, що залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, працівниками поліції до матеріалів справи долучено: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №608867 від 07 березня 2026 року; відеозаписи на оптичному носію інформації – диску DVD-R; схему місця ДТП, яка сталася 22 лютого 2026 року о 15 год. 30 хв. в м.Тернопіль, по вул.Лозовецька, 28; письмові пояснення ОСОБА_2 від 22 лютого 2026 року; рапорт інспектора відділу «Служби освітньої безпеки» УПП в Тернопільській області ДПП лейтенанта поліції Сопіга В. від 27 лютого 2026 року; протокол огляду транспортного засобу від 07 березня 2026 року; рапорт інспектора взводу 2 роти 4 УПП в Тернопільській області ст.лейтенанта поліції Гинда М. від 07 березня 2026 року.
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, а також беручи до уваги пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні, можна дійти висновку, що останній визнає свою вину у вчиненні ДТП з необережності, однак він не мав наміру залишати місце події, оскільки не відчув моменту зіткнення транспортних засобів. Пояснення ОСОБА_1 підтверджується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з якого вбачається, що між автомобілями відбулось незначне зіткнення. При цьому, водій транспортного засобу SKODA YETI міг не помітити зіткнення, з огляду на обставини ДТП.
Таким чином, судом встановлено, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №608867 від 07 березня 2026 року не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Крім того, долучені до матеріалів справи: схема місця ДТП, яка сталася 22 лютого 2026 року о 15 год. 30 хв. в м.Тернопіль, по вул.Лозовецька, 28; письмові пояснення ОСОБА_2 від 22 лютого 2026 року; рапорт інспектора відділу «Служби освітньої безпеки» УПП в Тернопільській області ДПП лейтенанта поліції Сопіга В. від 27 лютого 2026 року; протокол огляду транспортного засобу від 07 березня 2026 року; рапорт інспектора взводу 2 роти 4 УПП в Тернопільській області ст.лейтенанта поліції Гинда М. від 07 березня 2026 року, не доводять наявності в діях ОСОБА_1 умислу на залишення місця ДТП, а також факт свідомого порушення ним вимог п. 2.10 "а" ПДР України.
Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_1 залишив місце ДТП до якого він причетний, оскільки не усвідомлював, що він став учасником ДТП, а тому в його діях був відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, отже в його діях відсутня і суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.
На підставі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі «Гурепко проти України»; п.21 рішення у справі «Надточій проти України»).
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.
Така ж позиція висловлена у п. 39 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №463/1352/16-а від 08.07.2020 p., де зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, суд вважає, що провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного, керуючись ст. 33, 36, 40-1, 122-4, 124, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -
постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 665 грн. 60 коп.
Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП – закрити, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя	Т. Я. Багрій