Справа № 569/2243/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2026 року         м. Рівне 
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду Рівненського міського суду Рівненської області кримінальне провадження №62025240030010986 від 01.12.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку 2015 року народження, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, начальник поста регулювання руху 2-го дорожньо-комендантського взводу 2-ї дорожньо-комендантської роти військової частини НОМЕР_1 , солдат, раніше судимого вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.02.2025 за ч. 5 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за призовом під час мобілізації на особливий період, проходячи військову службу на посаді начальника поста регулювання руху 2-го дорожньо-комендантського взводу 2-ї дорожньо-комендантської роти військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 128, 129 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, близько 08 год. 00 хв. 14.11.2025 (точніше досудовим розслідуванням не встановлено, однак саме в цей час виявлено його відсутність на службі) не з`явився на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться у АДРЕСА_2 ) із лікувального закладу - військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , а натомість, перебуваючи поза межами військової частини, проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України до 18 год. 10 хв. 18.12.2025, коли був затриманий у приміщенні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, що за адресою: місто Рівне, вул. Олександра, 7, та його злочинна діяльність припинена.
Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу, без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 407 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що в ході несення військової служби отримав бойову травму, тривалий час лікувався, був направлений на медичний огляд в Рівненський військовий госпіталь. Неодноразова прибував у вказаний лікувальний заклад, однак не зміг потрапити на прийом до лікаря. Його обурило таке ставлення лікарів до нього. Відтак, покинув госпіталь, повернувся додому. Наразі бажає продовжити військову службу, вже домовився з частиною, в якій бажає служити. Просить суворо не карати.
Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у нез`явленні військовослужбовцем вчасно на службу, без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, вчинив кримінальні правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочину.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою винуватість, у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню доньку 2015 р.н., є учасником бойових дій, за місцем несення служби характеризується негативно, раніше судимий вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.02.2025 за ч. 5 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, вчинив кримінальне правопорушення під час випробувального терміну.
За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією відповідної статті Особливої частини КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 засуджений вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.02.2025 за ч. 5 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відтак, покарання за попереднім вироком ОСОБА_4 не відбуте, а тому, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
На думку суду обрана міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
ОСОБА_4 затриманий 18.12.2025 на підставі ст. 208 КПК України. Ухвалою слідчого судді від 19.12.2025 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відтак, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Оскільки обвинуваченому обирається покарання у виді позбавлення волі, підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає і вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Витрати на залучення експерта та речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 лютого 2025 року, з урахуванням положень ч. 1 ст. 72 КК України, та остаточно визначити до відбуття ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання рахувати з 18 грудня 2025 року.
Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_4 термін попереднього ув`язнення, починаючи з 18 грудня 2025 року по 02 квітня 2026 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Продовжити дію раніше обраного щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 діб, тобто до 30 травня 2026 року включно.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Рівненського міського суду      ОСОБА_1