Справа № 127/3789/26 
Провадження № 3/127/844/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 березня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 5 статті 126 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 578999 від 30.01.2026 року: «30.01.2026 о 09:00 год у місті Вінниця, вулиця Батозька, 1-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи права керування, правопорушення вчинене повторно протягом року протокол ЕПР1 423287 від 14.08.2025 року за ч. 3 ст. 126, чим порушив п.2.1(а) ПДР».
У судове засідання  ОСОБА_1  та його захисник - адвокат Левицька О.І. не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та дату судового засідання. Однак, до суду надійшла заява захисника ОСОБА_1 - адвоката Левицької О.І. про проведення засідання за відсутності особи та його захисника.
За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Крім того, інформація щодо дати призначення справи до судового розгляду була розміщена на сайті https://vnm.vn.court.gov.ua.
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП зважаючи на наступне.
Диспозиція частини 5 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Диспозиція частини 3 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Диспозиція частини 4 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 578999 від 30.01.2026 року зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи права керування, правопорушення вчинене повторно протягом року протокол ЕПР1 423287 від 14.08.2025 року за ч. 3 ст. 126 КУпАП.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 578999 від 30.01.2026 року не зазначено, яке правопорушення повторно протягом року вчинив ОСОБА_1 : передбачене частиною 3 статті 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами), чи передбачене частиною 4 статті 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами).
Зазначене в протоколі серії ЕПР1 № 578999 від 30.01.2026 року формулювання « ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи права керування» суд оцінює саме як на вказівку вчинення ОСОБА_1 повторно адміністративного правопорушення, передбаченого 4 статті 126 КУпАП: керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Оскільки зазначене в протоколі формулювання: «не маючи права керування» свідчить лише про водія, який такого права не отримував, строк дії якого закінчився, або був позбавлений права керування транспортними засобами, однак не може свідчити про водія, який був обмежений у праві керування транспортними засобами.
Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04.11.2025 у справі № 133/3119/25 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. Постанова суду набрала законної сили 03.12.2025 року.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 578999 від 30.01.2026 року зазначено, що ОСОБА_1 , не маючи права керування транспортними засобами, керував автомобілем 30 січня 2026 року.
Проте, матеріали справи не містять доказів та посилань на те, щоб ОСОБА_1 попередньо, в період з 03.12.2025 року (дати набрання законної сили постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04.11.2025 у справі № 133/3119/25) до 30.01.2026 року, допускав керування транспортними засобами. 
Тобто, матеріали справи не містять доказів та вказівки на повторність керування ОСОБА_1 30.01.2026 року транспортним засобом після позбавлення його права керування транспортними засобами постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04.11.2025 у справі № 133/3119/25.
Отже, після накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, ОСОБА_1 30.01.2026 року вперше допустив керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.
Також в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 578999 від 30.01.2026 міститься вказівка, що щодо водія ОСОБА_1 14.08.2025 року було складено протокол серії ЕПР1 № 423287. Проте копії цього протоколу до матеріалів справи не надано.
З дослідженого судом змісту постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04.11.2025 у справі № 133/3119/25 вбачається, що ОСОБА_1 у справі № 133/3119/25 означеним судом було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП саме на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 14.08.2025 року серії ЕПР1 № 423287, за керування 14 серпня 2025 року транспортним засобом, будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою державного виконавця від 05.08.2022 року.
Тобто, за адміністративне правопорушення, передбачене в протоколі про адміністративне правопорушення від 14.08.2025 року серії ЕПР1 № 423287, ОСОБА_1 вже поніс адміністративну відповідальність та не може бути двічі притягнутий до неї в силу прямої вказівки ст. 61 Конституції України.
Матеріали справи не містять доказів, чи діяло станом на 30.01.2026 року встановлене держаним виконавцем обмеження ОСОБА_1 у праві керуванні транспортним засобом.
Відтак, доказів вчинення ОСОБА_1 30.01.2026 року адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами), матеріали справи не містять. Тому не має місця кваліфікація дій Кишки за ч.5 ст. 126 КУпАП за кваліфікуючою ознакою повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.
Водночас, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 578999 від 30.01.2026 судом встановлено, що 30.01.2026 року ОСОБА_1 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами на 6 місяців постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04.11.2025 у справі № 133/3119/25, тобто не маючи права керування транспортними засобами, здійснив керування транспортним засобом. Такі діяння передбачені частиною 4 статті 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами). Проте, доказів повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, матеріали справи не містять.
А отже, кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП не підтверджена викладеними в протоколі обставинами та дослідженими судом матеріалами справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Згідно з ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Кодекс України про адміністративні правопорушення не наділяє суд повноваженнями самостійно встановлювати в діях особи склад адміністративного правопорушення, елементи якого не зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Відтак, з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається повторного вчинення ОСОБА_1 протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 – ч. 4 ст. 126 КУпАП, що виключає, за описаних в протоколі обставин, та досліджених судом доказів, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й закріплених в статті 62 Конституції України.
Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).
Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи факт, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази повторності вчинення ОСОБА_1 протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 – ч. 4 ст. 126 КУпАП, то в силу положень ст. 126 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
З огляду на вищевикладене, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ч.5 ст. 126, ст. ст. 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності – закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: