ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2026 р. 	Справа № 480/7457/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Макаренко Я.М. , Перцової Т.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 (суддя Воловик С.В.; м. Суми) по справі № 480/7457/25
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (надалі також - відповідач, ГУПФУ в Сумській області), в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на зменшення пенсії з 01.01.2025 ОСОБА_1 , відповідно до постанови Кабінетом Міністрів України від 03.01.2025 № 1;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови виконання закону статті 46, пункт 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на виконання суду від 12.05.2025 справа № 480/4594/24, з відповідним нарахуванням до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", та виплатити недоплачену пенсію від 20 березня 2024 року ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати та виплатити пенсію враховуючи виплачені кошти з 01.01.2025 рік без застосування постанови Кабінетом Міністрів України від 03.01.2025 №1 з відповідністю до статті 71 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст.ст.19, 58 Конституції України;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області виконання закону статті 46 пункт 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на виконання суду від 12.05.2025 у справі №480/4594/24 нарахувати та виплатити враховуючи сплачені кошти з 20 березня 2024 до фактичної виплати заборгованості відповідно до закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", та виплатити заборгованість по пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області відповідно до КАСУ Стаття 371. Судові рішення, які виконуються негайно, на підставі Стаття 370 КАСУ ухвалити до негайного виконання рішення суду від 12.05.2025 у справі №480/4594/24 місячний розмір в сумі 35437,03 грн або за цією справою заборгованість пенсії ОСОБА_1 ;
- ухвалити окрему ухвалу до осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області що до системної бездіяльності невиконання Конституції України статі .19 та верховенства права, рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року № 2-р(1І)/2024 невиконання своєчасно, та тільки під примусом суду від 12.05.2025 у справі №480/4594/24, невиконання Статті 46 пункт 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що приводить до значної заборгованості пенсії ОСОБА_1 в зв`язку бездіяльності, або свідомих дій, з можливих особистих вигід, або вигід для других або третіх осіб, за статтею 249 КАСУ.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року по справі № 480/4594/24, позивачу здійснено перерахунок пенсії, однак виплата різниці незаконно зменшеного розміру пенсії в період з не здійснена і на даний час.
Ухвалою від 26 вересня 2025 року Сумський окружний адміністративний суд відмовив у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про:
- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області що до відмови виконання закону статті 46, пункт 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на виконання суду від 12.05.2025 справа № 480/4594/24, з відповідним нарахуванням до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", та виплатити недоплачену пенсію від 20 березня 2024 року ОСОБА_1 ;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області виконання закону статті 46 пункт 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на виконання суду від 12.05.2025 у справі №480/4594/24 нарахувати та виплатити враховуючи сплачені кошти з 20 березня 2024 до фактичної виплати заборгованості відповідно до закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", та виплатити заборгованість по пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області відповідно до КАСУ Стаття 371. Судові рішення, які виконуються негайно, на підставі Стаття 370 КАСУ ухвалити до негайного виконання рішення суду від 12.05.2025 у справі № 480/4594/24 місячний розмір в сумі 35437,03 грн або за цією справою заборгованість пенсії ОСОБА_1 ;
- ухвалення окремої ухвали до осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області що до системної бездіяльності невиконання Конституції України статті 19 та верховенства права, рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року № 2-р(1І)/2024 невиконання своєчасно, та тільки під примусом суду від 12.05.2025 у справі №480/4594/24, невиконання Статті 46 пункт 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що приводить до значної заборгованості пенсії ОСОБА_1 в зв`язку бездіяльності, або свідомих дій, з можливих особистих вигід, або вигід для других або третіх осіб, за статтею 249 КАСУ.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що фактичною підставою для звернення до суду із цими позовними вимогами стала незгода позивача із діями відповідача під час виконання рішення суду від 12.05.2025 у справі № 480/4594/24. Заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судових рішень, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
За висновком суду, у цій справі відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Фактично, має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.
Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції: скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року, відкрити апеляційне впровадження та розглянути справу по суті, а також виключити з прохальної частини внесено позивачем помилково, з прохальної частини 6 в реченні текст ( від 12.05.2025 у справі № 480/4594/24) в позовній заяви від 24.09.2025 за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області. 
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України, адже предмет спору у справі, що розглядається, та справі № 480/4594/24 є різними. 
Відповідач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 312 КАС України, за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.
Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Стаття 171 КАС України передбачає, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 2 ст. 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Відповідно до пункту 2 частини 1статті 170 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
Відмова у відкритті провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалено за результатами розгляду тотожного позову тому, що поданий до суду, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
Так, підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави і предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2019 справа № 826/3678/16.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року по справі № 480/4594/24 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії задоволено. 
Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром. 
Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 та з 01.03.2024 без застосування обмеження індексації максимальним розміром 1500 грн відповідно до п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" та п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 20 березня 2024 року без обмеження максимальним розміром. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2023 року та з 01 березня 2024 року без застосування обмеження індексації максимальним розміром 1500 грн відповідно до п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" та п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році".
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2025 у справі №480/4594/24 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 по справі № 480/4594/24 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 та з 01.03.2024 без застосування обмеження індексації максимальним розміром 1500 грн відповідно до п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" та п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2023 року та з 01 березня 2024 року без застосування обмеження індексації максимальним розміром 1500 грн відповідно до п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" та п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» скасовано. 
Прийнято в цій частині постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено. 
В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 по справі № 480/4594/24 залишено без змін. 
Зі змісту вказаних судових рішень колегією суддів встановлено, що у справі № 480/4594/24 позивач оскаржував відмову ГУПФУ в Сумській області у здійсненні перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром з 20.03.2024 та без застосування обмеження 1500 грн, встановленого пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 та пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 185.
У справі, що розглядається, предметом оскарження є, зокрема, бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу недоплаченої пенсії з 20 березня 2024 року з відповідним нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".
Звертаючись до суду з зазначеними позовними вимогами позивач послався на те, що рішення суду по справі № 480/4594/24 є виконаним в частині здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії, однак виплата різниці незаконно зменшеного розміру пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не здійснена і на час звернення до суду. 
На підтвердження вказаних обставин позивач долучив до позовної заяви довідку про розмір призначеної і фактично виплаченої пенсії від 29.07.2025 № 54 та лист ГУПФУ в Сумській області від 22.08.2025 № 1800-0202-8/33734 в якому повідомлено ОСОБА_1 , зокрема, про те, що розмір пенсії заявника, перерахований на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2025 у справі № 480/4594/24 та визначений без обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність та становить з 20.03.2024 - 33937,03 грн., з 01.03.2025 - 35437,03 грн. Сума коштів за період з 20.03.2024 по 31.07.2025, що становить 122995,87 грн., нарахована до виплати та буде виплачена за наявності бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету. 
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги у цій справі № 480/7457/25 в частині виплати з 20.03.2024 пенсії у належному розмірі, без обмеження максимальним розміром, вже були вирішені у справі № 480/4594/24 щодо чого є судове рішення з того самого спору і між тими самими сторонами, яке набрало законної сили.
При цьому судом першої інстанції було враховано, що підставою для звернення з цим позовом до суду слугувала незгода позивача з бездіяльністю відповідача стосовно виплати нарахованої заборгованості з пенсії на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 по справі № 480/4594/24.
Тобто, позивач, звертаючись із цим позовом, фактично просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області виконати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 по справі № 480/4594/24 в частині виплати нарахованої суми пенсії.
З приводу правильності обраного позивачем способу захисту своїх прав, колегія суддів зазначає про таке.
Суд звертає увагу на те, що за наявності чинних судових рішень, на виконання яких позивачу нараховано заборгованість з пенсії, його примусове виконання повинно відбуватися в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII в редакції на час виникнення спірних правовідносин). Повторне звернення для цього до суду не вимагається.
Предметом спору у цій справі є, зокрема, незгода позивача з повнотою виконання рішення суду, отже, останній звернувся до суду з новим позовом, фактичною підставою якого є незгода з бездіяльністю пенсійного органу щодо виконання рішення суду в іншій справі в частині невиплати нарахованої заборгованості з пенсії.
Положеннями частини 2 статті 14, частини 1 статті 370 КАС України, передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Частинами 2 та 4 статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом.
Відповідно до частини 5 статті 372 КАС України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом № 1404-VIII.
За частиною 1 статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною 1 статті 11 Закону № 1404-VIII державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
З аналізу наведених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а та 16.02.2019 у справі № 816/2016/17.
Відповідно ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
Колегія суддів звертає увагу, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в такій справі.
Наведені спеціальні норми КАС України спрямовані на забезпечення належного виконання судового рішення, а тому виключається можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.
Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в рішеннях від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а та від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17.
Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими статті 382, 383 КАС України пов`язують виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 січня 2026 року по справі № 200/6570/25.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 , що стосуються виплати позивачу заборгованості по пенсії, яка утворилася на виконання рішення суду по справі № 480/4594/24.
Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції, що позовні вимоги в цій частині направлені на виконання рішення у справі № 480/4594/24. 
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що вимоги позивача щодо нарахування і виплати компенсації втрати частини грошових доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не були предметом спірних правовідносин у справі № 480/4594/24, що виключає можливість звернення позивача до суду із заявою в порядку ст. 382, 383 КАС України.
Виходячи із предмету та підстав цього адміністративного позову та у справі № 480/4594/24, а також враховуючи зміст судового рішення у справі № 480/4594/24, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 , що стосуються нарахування і виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у встановленому законодавством розмірі. 
Згідно з частиною 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Відповідно до частини 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про відмову у відкритті провадження у справі в частині вимог позивача щодо нарахування і виплати компенсації втрати частини грошових доходів було допущено порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу позивача задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції в цій частині скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Щодо решти вимог позивача, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав їм належну оцінку та ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права. 
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 312, 315, 316, 320, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 по справі № 480/7457/25 - скасувати в частині відмови у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 , що стосуються нарахування і виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у встановленому законодавством розмірі. 
Справу № 480/7457/25 направити до Сумського окружного адміністративного суду для продовження розгляду в цій частині позовних вимог ОСОБА_1 .
В іншій частині ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 по справі № 480/7457/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		С.П. Жигилій 	
Судді	   	Я.М. Макаренко   Т.С. Перцова