ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2026 	м. Івано-Франківськ	Справа № 909/82/26	

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндера П. А. , секретар судового засідання Попович Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу
за позовом: Акціонерного товариства "Укрнафта" 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета здоров`я-Т" 
про стягнення заборгованості в сумі 690 300 грн 00 коп.

за участю:
від позивача: Пучка В.А.

встановив, що Акціонерне товариство "Укрнафта" звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета здоров`я-Т" про стягнення заборгованості в сумі 690300грн штрафу у зв`язку з порушенням строку поставки товару за договором поставки №13/3724-МТР/25 від 21.07.25.
Ухвалою від 27.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.02.26.
11.02.26 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив вх.№2474/26.
У свою чергу, 16.02.26 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив вх.№2785/26.
За наслідками підготовчого засідання 24.02.26 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 10.03.2026.
В судове засідання 10.03.26 представник відповідача не з`явився, однак електронною поштою з КЕП направив суду клопотання вх.№4324/26 щодо розгляду справи за його відсутності.
Позиція позивача.
В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що між сторонами у справі укладено договір поставки від 21.07.2025 № 13/3724-МТР/25, за умовами якого відповідач зобов`язався поставити позивачу товар в обумовлені договором строки - 30 днів з моменту підписання договору, водночас, відповідач поставку Товару здійснив із порушенням строків, у зв`язку з чим позивачем у відповідності до п. 8.2. Договору нараховано відповідачу 690300грн штрафу. Зазначає, що оскільки відповідач добровільно зазначену суму не сплатив, позивач звернувся до суду з даним позовом. Щодо заперечень відповідача проти позову вказує на те, що до відзиву відповідач долучив лист від 30.07.2025 №30072025/3 та опис вкладення у поштове відправлення із відбитком Укрпошти, проте вищенаведений лист не надходив на адресу позивача; зазначений лист отримано позивачем на електронну адресу, визначену у Договорі (ІНФОРМАЦІЯ_1), лише 28 жовтня 2025 року - майже через три місяці після його датування та лише у відповідь на запит позивача надати відповідне повідомлення. Щодо наданого відповідачем опису вкладення, яким нібито підтверджується надсилання листа від 30.07.2025 №30072025/3 на адресу позивача, зазначає, що цей опис не є належним доказом надсилання поштового відправлення, оскільки у ньому відсутня інформація про номер поштового відправлення. При цьому, відповідачем також не надано повідомлення про вручення, розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) та поштову накладну, якими підтверджується надсилання поштового відправлення (листа від 30.07.2025 №30072025/3) на адресу АТ "Укрнафта", відтак у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували належне (із дотриманням строку, передбаченого умовами Договору) виконання відповідачем обов`язку передбаченого п. 10.5 Договору щодо вчасного повідомлення позивача про неможливість виконання зобов`язань за Договором, через настання обставин непереборної сили (форс- мажору); неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилання на форс-мажор). З посиланням на правову позицію Верховного Суду зауважує, що сторона позбавляється права посилатися на форс-мажорні обставини через несвоєчасне повідомлення, якщо це прямо зазначено в договорі (Постанови КГС ВС від 22.06.2022 у справі №904/5328/21; від 31.08.2022 у справі №910/15264/21; від 23.08.2023 у справі №910/6234/22; від 14.09.2023 у справі №924/75/23, від 17.09.2024 у справі № 911/2007/23, від 24.10.2024 у справі № 913/767/21). Звертає увагу, що оскільки відповідач не повідомив позивача у строк, передбачений п. 10.5, п. 17.6 Договору про виникнення обставин непереборної сили, то у відповідності до п. 10.8. Договору він позбавлений права посилатися на зазначені обставини як на підставу звільнення від відповідальності за порушення строків поставки Товару. Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій зазначає, що обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру штрафних санкцій, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання; при цьому посилається на практику Верховного Суду (постанови від 26.07.2018 у справі N 924/1089/17, від 12.12.2018 у справі № 921/110/18, від 14.01.2019 у справі № 925/287/18, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 27.03.2019 у справі № 912/1703/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 03.06.2019 у справі № 914/1517/18, від 23.10.2019 у справі № 917/101/19, від 06.11.2019 у справі № 917/1638/18, від 17.12.2019 у справі № 916/545/19, від 13.01.2020 у справі № 902/855/18, від 14.01.2020 у справі № 911/873/19, від 10.02.2020 у справі № 910/1175/19, від 19.02.2020 у справі №910/1303/19, від 26.02.2020 у справі № 925/605/18, від 17.03.2020 № 925/597/19, від 18.06.2020 у справі № 904/3491/19. Оскільки таких обставин відповідачем суду не доведено, не вбачає підстав для зменшення розміру штрафних санкцій.
Позиція відповідача.
Відповідач не заперечує факт укладення між сторонами договору поставки №13/3724-МТР/25 від 21.07.2025 та факт виконання основного зобов`язання з поставки товару з порушенням строку, однак позовні вимоги не визнає, оскільки вказує, що це порушення сталося не з його вини. Зазначає, що станом на 23 липня 2025 року регіон, до якого планувалась доставка плит ПАГ-14, зазнав тривалих атмосферних опадів, що призвело до розмиття ґрунтових доріг на ділянці від с. Урич Стрийського району Львівської області до району пробурених свердловин ВМ-35, ВМ-36, ВМ-37, що робило їх непрохідними для вантажного транспорту та про що повинно було бути відомо АТ "Укрнафта" як постійному користувачу даних доріг. Зазначає, що про вказані обставини повідомив позивача 30.07.2025 (а саме форс-мажорні обставини, які мають надзвичайний, невідворотний та непередбачуваний характер, що об`єктивно унеможливлювали виконання зобов`язань, передбачених договором - розмиття доріг та їх непрохідність, а також відсутність альтернативних доріг), чим дотримався строків, визначених п. 17.6 Договору. Звертає увагу, що відповідач звернувся до Івано-Франківської ТПП та отримав відповідний сертифікат №2600-25-2187 про форс-мажорні обставини від 24.10.2025, який було негайно додатково направлено позивачу 24.10.2025; при цьому відповідач не міг передбачити, що його повідомлення від 30.07.2025 не отримано адресатом. Вказує на те, що прострочення носило тимчасовий характер та було зумовлене об`єктивними умовами виконання договору в період дії воєнного стану та складної логістичної ситуації, що істотно ускладнювало своєчасне виконання зобов`язань, але не призвело до зриву поставки або неможливості використання товару позивачем. Зауважує, що заявлений до стягнення штраф у розмірі 690300,00 грн є явно неспівмірним наслідкам допущеного порушення, оскільки фактично має каральний характер та не відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності, закріпленим у статті 3 Цивільного кодексу України; застосування штрафу у такому розмірі не спрямоване на компенсацію будь-яких втрат позивача, а фактично перетворюється на засіб необґрунтованого збагачення. При цьому посилається на судову практику, викладену, зокрема у постановах Верховного Суду від 02 листопада 2023 року у справі №910/13000/22, від 26.08.2021 у справі № 911/378/17, від 04.06.2019 у справі №904/3551/18, від 12.02.2020 у справі № 916/2259/18, від 24.02.2020 у справі №917/686/19, від 26.02.2020 у справі № 922/1608/19, від 15.04.2020. У разі якщо суд дійде висновку про наявність підстав для застосування штрафних санкцій, просив суд зменшити їх розмір до розумного та справедливого рівня відповідно до статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України.
Фактичні обставини справи, встановлені судом. Оцінка доказів. 
Між акціонерним товариством "Укрнафта" (далі - позивач, Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Планета Здоров`я - Т" (далі - відповідач, Постачальник) укладено договір поставки від 21.07.2025 № 13/3724-МТР/25 (далі - Договір).
Зазначений Договір підписано сторонами та скріплено їх печатками.
Відповідно до п. 1.1 Договору сторони погодили предмет закупівлі: Плита аеродромна (далі за текстом - Товар). На умовах Договору Постачальник зобов`язався поставити та передати у власність Покупця у погоджені сторонами строки Товар, а Покупець - прийняти та оплатити такий Товар на умовах цього Договору.
Номенклатура, кількість, ціна Товару визначені у Специфікації до даного Договору, що є Додатком № 1 до цього Договору та є його невід`ємною частиною (далі - Специфікація) (п. 2.1. Договору).
Так, відповідно до Специфікації Постачальник зобов`язався поставити наступний Товар: "Плита аеродромна ПАГ-14" у кількості 356 шт. загальною вартістю 6301200,00 грн.
Інформація про технічні, якісні та кількісні характеристики, умови гарантії Товару, перелік супровідних документів, що надаються під час поставки Товару, визначені у "Технічній специфікації, інформації про технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі", що є Додатком №2 до цього Договору та є його невід`ємною частиною (далі - Технічна специфікація) (п. 2.2. Договору).
Відповідно до п. 5.1. Договору сторони погодили, що строк поставки, умови поставки (у тому числі, які встановлюються відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгівельних термінів "ІНКОТЕРМС-2020"), орієнтовне місце поставки, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів визначаються в Технічній специфікації. Про точне місце поставки Товару покупець письмово повідомляє Постачальника протягом 5 робочих днів з дати підписання Договору.
Так, згідно Технічної специфікації сторони узгодили умови поставки: DDP-склад призначення. Транспортні витрати по доставці Товару в місце призначення включені в ціну Товару (п. 1 Технічної специфікації).
Орієнтовне місце поставки, Вантажоотримувач та кількість Товару вказані в Таблиці №1 цього додатку. Про точне місце поставки Товару Покупець письмово повідомляє Постачальника у строк, визначений Договором (п. 3 Технічної специфікації).
Листом від 22.07.2025 № 281 відповідач повідомив позивача про готовність відвантажити Товар згідно Договору.
Листом від 24.07.2025 № 01/01/13/10/28/02-02/01/11219 позивач повідомив відповідача про точне місце поставки Товару.
Відповідно до п. 3 Технічної специфікації сторони погодили, що строк поставки Товару складає 30 календарних днів з дати підписання Договору.
Оскільки Договір було підписано 21.07.2025, гранична дата поставки всього Товару -20.08.2025.
Водночас, Відповідач поставку Товару здійснив із порушенням строків, передбачених Договором, зокрема поставив Товар згідно наступних видаткових накладних:
від 04.09.2025 № 3649 на загальну суму 106200,00 грн; від 04.09.2025 № 3652 на загальну суму 106200,00 грн; від 04.09.2025 № 3653 на загальну суму 106200,00 грн; від 04.09.2025 № 3654 на загальну суму 106200,00 грн; від 05.09.2025 № 3665 на загальну суму 106200,00 грн; від 05.09.2025 № 3666 на загальну суму 106200,00 грн; від 05.09.2025 № 3667 на загальну суму 106200,00 грн; від 05.09.2025 № 3668 на загальну суму 106200,00 грн; від 08.09.2025 № 3669 на загальну суму 106200,00 грн; від 08.09.2025 № 3670 на загальну суму 106200,00 грн; від 08.09.2025 № 3671 на загальну суму 106200,00 грн; від 09.09.2025 № 3672 на загальну суму 106200,00 грн; від 09.09.2025 № 3673 на загальну суму 106200,00 грн; від 09.09.2025 № 3677 на загальну суму 106200,00 грн; від 09.09.2025 № 3678 на загальну суму 106200,00 грн; від 09.09.2025 № 3679 на загальну суму 106200,00 грн; від 09.09.2025 № 3684 на загальну суму 106200,00 грн; від 09.09.2025 № 3690 на загальну суму 106200,00 грн; від 09.09.2025 № 3691 на загальну суму 106200,00 грн; від 09.09.2025 № 3700 на загальну суму 106200,00 грн; від 09.09.2025 № 3701 на загальну суму 106200,00 грн; від 09.09.2025 № 3703 на загальну суму 106200,00 грн; від 10.09.2025 № 3761 на загальну суму 849600,00 грн; від 11.09.2025 № 3762 (Товар фактично доставлено 19.09.2025, що підтверджується відповідними ТТН) на загальну суму 743400,00 грн; від 12.09.2025 № 3763 (Товар фактично доставлено 20.09.2025 що підтверджується відповідними ТТН) на загальну суму 2371800,00 грн.
Таким чином, за видатковими накладними: від 04.09.2025 № 3649, від 04.09.2025 № 3652, від 04.09.2025 № 3653, від 04.09.2025 № 3654, від 05.09.2025 № 3665, від 05.09.2025 № 3666, від 05.09.2025 № 3667, від 05.09.2025 № 3668, від 08.09.2025 № 3669, від 08.09.2025 № 3670, від 08.09.2025 № 3671, від 09.09.2025 №3672, від 09.09.2025 № 3673, від 09.09.2025 № 3677, від 09.09.2025 № 3678, від 09.09.2025 № 3679, від 09.09.2025 № 3684, від 09.09.2025 № 3690, від 09.09.2025 №3691, від 09.09.2025 № 3700, від 09.09.2025 № 3701, від 09.09.2025 № 3703, від 10.09.2025 № 3761 порушення строків поставки складає до 30 днів.
Водночас, за видатковою накладною від 11.09.2025 № 3762 та видатковою накладною від 12.09.2025 № 3763 - порушення строків поставки складає 30 днів і більше.
Факт поставки товару з порушенням строку відповідачем не заперечується.
Пунктом 8.2. Договору передбачено, що у разі прострочення Постачальником виконання зобов`язань з поставки Товару Покупець має право нарахувати Постачальнику: за прострочення до 30 днів - штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого несвоєчасно поставленого Товару; за прострочення від 30 днів і більше - штраф у розмірі 15% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару, який Постачальник зобов`язаний сплатити. Ненадання разом з Товаром супровідних документів, передбачених Технічною специфікацією, є порушенням строків поставки Товару.
Пунктом 10.9 Договору передбачено, що обставини непереборної сили (форс-мажор) автоматично продовжують строк виконання зобов`язань та строк дії цього Договору на строк дії таких обставин. Тобто сам факт настання форс-мажору, за умови дотримання Стороною відповідної процедури повідомлення, дає можливість законно перенести строки виконання зобов`язань без необхідності укладення додаткових угод.
Відповідно до пункту 10.5 Договору, Сторона, що має намір посилатися на обставини непереборної сили (форс-мажор), зобов`язана невідкладно, але не пізніше ніж у строк, зазначений у п. 17.6 Договору, із дня виявлення ознак таких обставин та їхнього впливу на можливість виконання зобов`язань за Договором, письмово повідомити про це іншу Сторону. Повідомлення направляється цінним листом з описом вкладення і повідомленням про вручення та має містити інформацію про ознаки обставини непереборної сили (форс-мажор) з обґрунтуванням їхнього впливу на можливість виконання зобов`язань за Договором, а також орієнтовний період їхньої дії/впливу.
Підпункт 10.5.1 Договору уточнює, що у випадку об`єктивної неможливості направити повідомлення іншій Стороні у порядку, встановленому п.10.5. Договору, Сторона невідкладно, але не пізніше 5 (п`яти) календарних днів із дня виявлення ознак таких обставин та їхнього впливу на можливість виконання зобов`язань за Договором, надсилає таке повідомлення із застосуванням технічних засобів миттєвого зв`язку (телеграма, факсограма, електронна пошта тощо). Надсилання повідомлення у такий спосіб не звільняє Сторону від обов`язку подальшого направлення письмового повідомлення іншій Стороні у порядку, передбаченому цим Договором.
Підпункт 10.5.2 Договору передбачає, що повідомлення та інші документи, що надійшли від Сторони, яка має ознаки обставин непереборної сили (форс-мажору), засобами миттєвого зв`язку (телеграма, факсограма, електронна пошта тощо), мають силу оригіналів до моменту отримання іншою Стороною оригінальних примірників зазначених документів.
Відповідно до пункту 10.6 Договору, у разі, якщо Постачальник є резидентом України, наявність обставин непереборної сили (форс-мажору) підтверджується відповідним документом Торгово-промислової палати України або уповноважених нею регіональних Торгово-промислових палат, або іншого компетентного органу, визначеного законодавством України. Строк для надання відповідних документів - протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту виникнення ознак обставин непереборної сили.
Відповідно до пункту 10.8 Договору, неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї зі Сторін про неможливість виконання прийнятих за даним Договором зобов`язань внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажору), позбавляє Сторону права посилатися на будь-яку вищевказану обставину як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань.
Згідно п. 17.6 Договору сторони зобов`язуються протягом 5 (п`яти) робочих днів інформувати одна одну про всі обставини, що загрожують або роблять неможливим виконання зобов`язань за цим Договором та погоджувати заходи по їх усуненню.
У зв`язку із порушення строків поставки Товару, на підставі п. 8.2. Договору, позивачем нараховано відповідачу штраф, зокрема: згідно видаткових накладних від 04.09.2025 № 3649, від 04.09.2025 № 3652, від 04.09.2025 № 3653, від 04.09.2025 № 3654, від 05.09.2025 № 3665, від 05.09.2025 № 3666, від 05.09.2025 № 3667, від 05.09.2025 № 3668, від 08.09.2025 № 3669, від 08.09.2025 № 3670, від 08.09.2025 № 3671, від 09.09.2025 №3672, від 09.09.2025 № 3673, від 09.09.2025 № 3677, від 09.09.2025 № 3678, від 09.09.2025 № 3679, від 09.09.2025 № 3684, від 09.09.2025 № 3690, від 09.09.2025 №3691, від 09.09.2025 № 3700, від 09.09.2025 № 3701, від 09.09.2025 № 3703 - по 7434 грн; від 10.09.2025 № 3761 - 59472,00 грн; від 11.09.2025 № 3762 - 111510,00 грн; від 12.09.2025 № 3763 - 355770,00 грн; всього розмір нарахованого штрафу складає 690300,00 грн.
Листом від 27.10.2025 № 701/01/13/10/28/02-02/01/17536 позивач звертався до відповідача з вимогою добровільно сплатити штраф, проте листом від 27.10.2025 №27102025/1 відповідач повідомив, що через дощі, що мали місце протягом липня та серпня 2025 року, виникли перешкоди у можливості руху вантажного транспорту Постачальника, були розмиті ділянки ґрунтової та грунтово-щебневої дороги, яка веде до пробурених свердловин ВМ-35, ВМ-36, ВМ-37 Верхньомасловецького родовища на відтинку від вул. Б. Хмельницького - вул. І. Франка в селищі Східниця в напрямку гори Масловець, гори Турків; такі обставини носили для нього надзвичайний, невідворотний та непередбачуваний характер, що об`єктивно унеможливлювали виконання зобов`язань, передбачених умовами договору. На підтвердження вказаних обставин відповідачем долучено до зазначеного листа копію Сертифіката № 2600-25-2187 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 24 жовтня 2025 року, виданого Івано-Франківською торгово-промисловою палатою. Також, в доповнення до листа від 27.10.2025 №27102025/1, відповідачем надіслано лист від 12.11.2025 №12112025/1, до якого долучено копію опису вкладення.
Позивачем у відповідь на вищенаведені листи надіслано на адресу Постачальника лист від 06.11.2025 № 01/01/13/10/28/02-02/01/18392, в якому повідомив про відсутність підстав для укладення додаткової угоди для продовження строку поставки Товару та про відсутність підстав для звільнення відповідача від сплати штрафних санкцій.
Повідомлення про настання обставин, що зумовлюють затримку поставки Товару за Договором №13/3724-МТР/25 від 21.07.2025р. (лист від 30.07.2025 № 30072025/3) отримано позивачем на електронну адресу, визначену у Договорі (ІНФОРМАЦІЯ_1), 28 жовтня 2025 року. 
Відповіді на запити позивача щодо підтвердження направлення цього повідомлення у строки та спосіб, передбачені пунктом 10.5 Договору, матеріали справи не містять.
Листом від 06.11.2025 №01/01/13/10/28/02-02/01/18392 позивач повідомив відповідача, що відповідно до пункту 8.13 Договору, у разі відсутності сплати штрафних санкцій у визначений строк Покупець буде змушений скористатися правом призупинити оплату за поставлений товар до моменту повного виконання Постачальником відповідних зобов`язань. 
Станом на дату звернення до суду штраф відповідачем не сплачено.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1, 3 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Укладаючи Договір, сторони погодили всі його істотні умови.
Зі змісту укладеного між сторонами Договору вбачається, що за своєю правовою природою він є договором поставки.
Положеннями ст.712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України)
Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що Договір підписано 21.07.2025, відтак гранична дата поставки всього Товару - 20.08.2025. 
Згідно зі ст. 526, 629 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що останній здійснив поставку Товару позивачу з порушенням визначених Договором строків поставки.
Відповідно до пункту 10.5 Договору, Сторона, що має намір посилатися на обставини непереборної сили (форс-мажор), зобов`язана невідкладно, але не пізніше ніж у строк, зазначений у п. 17.6 Договору, із дня виявлення ознак таких обставин та їхнього впливу на можливість виконання зобов`язань за Договором, письмово повідомити про це іншу Сторону. Повідомлення направляється цінним листом з описом вкладення і повідомленням про вручення та має містити інформацію про ознаки обставини непереборної сили (форс-мажор) з обґрунтуванням їхнього впливу на можливість виконання зобов`язань за Договором, а також орієнтовний період їхньої дії/впливу.
В матеріалах справи міститься лист відповідача від 30.07.2025 №30072025/3 та опис вкладення у поштове відправлення із відбитком Укрпошти, отримання якого позивач заперечує.
Разом з тим, Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 за № 270 встановлено, що підтвердженням прийняття для пересилання поштового відправлення є розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). Крім того, надається опис вкладення, зразок бланка такого опису затверджується уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі зв`язку, бланк опису вкладення заповнюється відправником у двох примірниках із зазначенням адреси одержувача, кількості предметів, вартості кожного з цих предметів. Обидва примірники опису підписуються відправником. Працівник об`єкта поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису видається відправникові, другий вкладається до поштового відправлення. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.
Наданий відповідачем опис вкладення вищезазначеним вимогам не відповідає, розрахунковий документ, що підтверджує зазначене відправлення, а також докази отримання вказаного листа позивачем в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, опис вкладення до цінного листа не є належним доказом відправлення відповідачем позивачу листа від 30.07.2025 №30072025/3. 
Відповідно до пункту 10.8 Договору, неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї зі Сторін про неможливість виконання прийнятих за даним Договором зобов`язань внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажору), позбавляє Сторону права посилатися на будь-яку вищевказану обставину як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань.
За наведених обставин суд констатує, що відповідач не дотримався п.10.5, 17.6 Договору, відтак позбавлений права посилатися на будь-яку вищевказану обставину як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань.
Судом також встановлено, що відповідач не дотримався встановленого п. 10.6 Договору 30-тиденного строку надання позивачу доказів існування обставин непереборної сили (форс-мажору) - документа Торгово-промислової палати України або уповноважених нею регіональних Торгово-промислових палат, або іншого компетентного органу, визначеного законодавством України, оскільки Сертифікат № 2600-25-2187 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданий Івано-Франківською торгово-промисловою палатою 24 жовтня 2025 року. 
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В контексті наведеного, суд висновує про порушення відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань щодо строку поставки Товару позивачу.
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ст. 549 ЦК України).
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).
Пунктом 8.2. Договору передбачено, що у разі прострочення Постачальником виконання зобов`язань з поставки Товару Покупець має право нарахувати Постачальнику: за прострочення до 30 днів - штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого несвоєчасно поставленого Товару; за прострочення від 30 днів і більше - штраф у розмірі 15% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару, який Постачальник зобов`язаний сплатити. Ненадання разом з Товаром супровідних документів, передбачених Технічною специфікацією, є порушенням строків поставки Товару.
Розмір нарахованого позивачем штрафу складає 690300,00 грн. Судом перевірено розрахунок позивача та встановлено, що цей розрахунок є арифметично вірним. Контррозрахунку розміру штрафу відповідач не подав, щодо розміру нарахованого позивачем штрафу не заперечив, у випадку задоволення позову просив зменшити розмір штрафу.
Згідно частини 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Правовий аналіз наведеної норми свідчить, що вона не є імперативною та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, і відповідно питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто, сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.
Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення неустойки. Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання. Аналогічний висновок міститься у пункті 23 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.05.2022 у справі № 910/10675/21.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу суд констатує, що цей розрахунок відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства. Підстав для зменшення розміру неустойки судом не встановлено. 
В контексті наведеного, суд висновує, що вимоги АТ "Укрнафта" є обґрунтованими та підтвердженими належними та допустимими доказами.
Висновок суду.
Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).
Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.
Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову, а відповідачем ці обставини не спростовано, відтак позов слід задовольнити у повному обсязі.
Судові витрати.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
У зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі, судовий збір в розмірі 8283,60грн покладається на відповідача.
Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд 
УХВАЛИВ:
задовольнити позов Акціонерного товариства "Укрнафта" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета здоров`я-Т" про стягнення заборгованості в сумі 690300грн штрафу у зв`язку з порушенням строку поставки товару за договором поставки №13/3724-МТР/25 від 21.07.25.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета здоров`я-Т" (77504, Івано-Франківська обл., Калуський р-н, місто Долина, вул. Нафтовиків, будинок 8, код ЄДРПОУ 38609440) на користь Акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, місто Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5, код ЄДРПОУ 00135390) 690300(шістсот дев`яносто тисяч триста) гривень штрафу та 8283(вісім тисяч двісті вісімдесят три гривні) 60коп. судового збору.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили. 
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повне рішення складено 17.03.2026 

Суддя П. А. Шкіндер