ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №640/14865/20
13 квітня 2026 року	м. Тернопіль 	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків ДПС України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.06.2020 №000115407.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 05.06.2020 №000115407 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки наведені в Акті перевірки доводи щодо порушення позивачем норм податкового законодавства у взаємовідносинах з ТОВ "ТК "Авантаж" є безпідставними, а висновки контролюючого органу такими, що не відповідають фактичним обставинам проведення господарських операцій та не ґрунтуються на нормах матеріального права, а відтак не можуть бути підставою для зменшення позивачу від`ємного значення суми ПДВ.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.07.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Офіс великих платників податків ДПС України у поданому відзиві заперечило проти задоволення позову. Відповідач вказав, що позивачем не надано до суду жодного доказу щодо спростування доводів контролюючого органу, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків сформував показники декларацій, містять інформацію, яка не відповідає дійсності, тому позовні вимоги ТОВ "Глобинський переробний завод" є необґрунтованими.
Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-IX (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Станом на 15.12.2022, дату набрання чинності Законом №2825-IX, рішення в адміністративній справі №640/31348/20 Окружним адміністративним судом м. Києва не ухвалене. 
На підставі пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2825-IX (в редакції Закону №3863-ІХ) та Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, проведено автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України; за його результатами дана справа передана на розгляд та вирішення Тернопільському окружному адміністративному суду. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 дану справу передано для розгляду судді Мартиць О.І.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №640/14865/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" до Офісу великих платників податків ДПС України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Запропоновано учасникам справи у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали надати суду додаткові пояснення у справі щодо позовних вимог та заперечень на них.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.10.2025 замінено у справі №640/14865/20 відповідача Офіс великих платників податків ДПС, його правонаступником - Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ 44131658, адреса - 61052, м. Харків, вул. Благовіщенська, 30). 
Від Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до суду поступив відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" в повному обсязі.
Інших заяв по суті спору до суду не надходило.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.
Офісом великих платників податків Державної податкової служби України проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" з питання законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість у зв`язку з поданням декларації з податку на додану вартість за листопад 2019 року (вх. №9307509795 від 20.12.2019 року) з від`ємним значенням, яке становить більше 100000,00 гривень.
Документальною позаплановою перевіркою встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" вимог:
п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.201.1 ст.201, п.п. б), в) абз.1 п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), п.6 розділу ІІІ, п.4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №159/28289 від 29.01.2016 року, що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму 2494 326,00 грн, в т.ч.:
- що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування в податковій декларації з ПДВ за звітний період листопад 2019 року на суму 1139946 грн; 
- що призвело до завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість в податковій декларації з ПДВ за звітний період листопад 2019 року на суму 1354380 грн.
05.06.2020 Офісом великих платників податків Державної податкової служби України на підставі акту перевірки від 18.02.2020 №13/28-10-54-07-10/30547403 з урахуванням рішення Державної податкової служби України від 02.06.2020 №17945/6/99-00-08-05-02-06 про розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод", прийнято податкове повідомлення-рішення №0000115407, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення податку на додану вартість у розмірі 829544 грн у податковій декларації за листопад 2019 року.
Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 05.06.2020 №000115407 протиправним, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями, чинними на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).
Згідно підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, інших звітних документах, інформація про фінансово - господарські операції платників податків, інформація про дозволи, ліцензії, патенти, свідоцтва на право провадження окремих видів діяльності. 
Відповідно до пункту 74.1, пункту 74.2 статті 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю.
Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.
Відповідно до підпункту 83.1.2 пункту 83.1 статті 83 ПК України матеріали, які є підставами для висновків під час проведення перевірок є податкова інформація.
За нормами підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших, документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Відповідно до вимог пункту 3 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.99 №87, визначено, що дохід - збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов`язань, які приводять до зростання власного капіталу.
Активи - ресурси контрольовані підприємством, в результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод в майбутньому.
Господарська операція документується первинними документами та знаходить відображення в повному обсязі в бухгалтерському, обліку.
Статтею 1 Закону України від 16.07.99 №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Статтею 9 Закону України від 16.07.99 №996-XIV, із внесеними змінами та доповненнями встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Статтею 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99р. №996-XIV (із змінами та доповненнями) зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.
Виходячи з вимог пункту 2 статті 3 цього ж Закону України бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться Підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до статті 4 Закону №996 бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на таких основних принципах: превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми; нарахування та відповідність доходів і витрат - для визначення фінансового результату звітного періоду необхідно порівняти доходи звітного періоду з витратами, що були здійснені для отримання цих доходів. При цьому доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати: надходження або сплати грошових коштів.
Згідно пункту 2, підпункту 2.4; підпункту 2.13 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року №168/704 первинні документи (на паперових і машино зчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів.
Керівником підприємства, установи затверджується перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов`язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна. Кількість осіб, які мають право підписувати документи на здійснення операцій з видачею особливо дефіцитних товарів і цінностей, бланків суворої звітності, повинно бути обмежено.
Відповідно до пункту 2.15 та пункту 2.16 Положення №88, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.
Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999р. №996-XIV (із змінами та доповненнями).
В постанові від 26.06.2018 №К/9901/40830/18 Верховний Суд висловив наступну правову позицію: Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток (витрат) та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.
Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та витрат.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, Підприємство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.
Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема формування податкового кредиту з ПДВ та його подальше бюджетне відшкодування
Виходячи з вищенаведеного, відображення у бухгалтерському Обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась. При наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.
Вимога щодо реальних змін майновою стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Також, у постанові Верховного Суду від 04 червня 2019 року по справі №826/18634/15 зазначено наступне:
"Таким чином, на думку. Верховного Суду України, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.
Законодавчі положення свідчать на користь висновку про те, що податкові наслідки у вигляді формування податкового кредиту є правомірними лише у випадку реального виконання господарської операції та її підтвердження належними первинними документами, що відповідають критерію повноти та достовірності представлення інформації про юридичний факт і дозволяють встановити дійсний рух активів у процесі виконання господарської операції.
При оцінці податкових наслідків господарських операцій адміністративний суд не повинен обмежуватися встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм Шляхом подання первинних документів, що за формою та змістом відповідають законодавчим вимогам, а з урахуванням доводів податкового органу має дослідити фактичні правовідносини учасників поставок, перевірити дійсний рух активів у процесі, виконання операцій та встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності.
Суд касаційної інстанції наголошує, що платник, який претендує на підтвердження обґрунтованості заявленої ним податкової вигоди первинними документами, повинен пересвідчитися у достовірності наведених у цих документах відомостей, в інакшому випадку такий платник несе ризик у сфері податкових правовідносин. Платник податку повинен враховувати обставини щодо прояву розумної обережності при укладенні договорів з постачальниками. Адже за звичаями ділового обороту при здійсненні такого вибору суб`єктами господарювання оцінюються не лише умови угоди та їх комерційна привабливість, але і ділова репутація, платоспроможність, ризики невиконання зобов`язань та надання гарантій їх виконання, наявність у контрагента необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу) та відповідного досвіду.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання, послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України».
Згідно пункту 198.2 статті 198 датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:
а) порядковий номер податкової накладної;
б) дата складання податкової накладної;
в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;
г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);
д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;
е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;
є) ціна постачання без урахування податку;
ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;
з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;
і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, д ля послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на. митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.4 статті 200 ПК України встановлено, що
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Згідно пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Суд зазначає, що згідно акту від 18.02.2020 №13/28-10-54-07-10/30547403 документальною позаплановою перевіркою встановлено що відносини між ТОВ "Глобинський переробний завод" з ТОВ "Транспортна компанія "Авантаж" не спричиняють реального настання правових наслідків, а первинні документи, виписані ТОВ "Транспортна компанія "Авантаж", оформлені з порушенням вимог Податкового кодексу України та Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", а тому не можуть підтверджувати понесення ТОВ "Глобинський переробний завод" будь-яких витрат.
В акті перевірки доведені факти, які не підтверджують факт самостійного виконання послуг з транспортного експедирування ТОВ "Транспортна компанія "Авантаж" (код ЄДРПОУ 41247447) на загальну суму 4977265,92 грн., (в т.ч. ПДВ 829 544,32 грн., з урахуванням коригування сум ПДВ на зменшення на загальну суму ПДВ 305 229,54 грн. (у т.ч. ПДВ жовтня 2019 року склало 305 229,54 грн., на дату реєстрації розрахунків коригувань до податкових накладних)
Отже, ТОВ "Глобинський переробний завод" отримано первинні документи (акти наданих послуг та податкові накладні) та відображено в податковому та бухгалтерському обліку фінансово-господарські операції з підприємствами з ознаками "фіктивності", що створені без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об`єкту оподаткування та несплати податків по ланцюгу постачання, у зв`язку з чим вказані дії призвели до втрат дохідної частини Державного бюджету України та дали змогу мінімізації податкових зобов`язань.
ТОВ "Транспортна компанія "Авантаж" зареєстрована 30.03.2017 року, має основний вид діяльності - інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, додатковий вид діяльності - вантажний залізничний транспорт. При цьому згідно форми №20-ОПП у підприємства відсутні об`єкти оподаткування.
ТОВ "Транспортна компанія "Авантаж" відноситься до категорії малих підприємств, та надає річну податкову декларацію з податку на прибуток та фінансову звітність. Так, згідно фінансової звітності малого підприємства за 2018 рік наданої до контролюючого органу вартість основних засобів складає 0,00 грн.
Засновник, керівник та головний бухгалтер в одній особі - Яценко Анастасія Олексіївна, РНОКПП НОМЕР_1 . Згідно звіту за формою №1-ДФ "Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку" за ІІІ квартал 2019 року кількість працівників на підприємстві складає 3 особи (у т.ч. 2 особи за "157" ознакою).
Засновник, керівник та головний бухгалтер в одній особі - Яценко Анастасія Олексіївна, РНОКПП НОМЕР_1 . Згідно звіту 1ДФ "Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку" за ІІІ квартал 2019 року кількість працівників на підприємстві складає 3 особи (у тому числі 2 особи за "157" ознакою). Згідно звіту за формою №1-ДФ "Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку" за IV квартал 2019 року кількість працівників на підприємстві складає 7 осіб (у т.ч. 3 особи за "157" ознакою).
Проведеним аналізом баз даних ДПС України встановлено, що ТОВ "Транспортна компанія "Авантаж" не є самостійним надавачем послуг з транспортного експедирування. Згідно інформації з Єдиного реєстру податкових накладних встановлено зареєстровані на адресу ТОВ "Транспортна компанія "Авантаж" податкові накладні з номенклатурою послуг пов`язаних з транспортним експедируванням від наступних суб`єктів господарювання у жовтні - листопаді 2019 року, а саме:
ТОВ "УКРМЕТАЛУРГТРАНС" (код ЄДРПОУ 30095793) - послуги з організації ТЕО всього на 3 402 000,00 грн. (у т. ч. на загальну суму ПДВ 567 000,00 грн: за жовтень 2019 року ПДВ 285 000,00 грн та за листопад 2019 року ПДВ 282 000,00 грн);
ТОВ "Ф.М.С.ГРУП" (код ЄДРПОУ 31452386) - оренда залізничних вагонів - хоперів всього на суму 1 216 803,36 грн. (у т.ч. на загальну суму ПДВ 202 800,56 грн: за жовтень 2019 року ПДВ 89 900,00 грн, за листопад 2019 року ПДВ 112 900,56 грн);
ТОВ "ЗЕРНО-АГРОТРЕЙД" (код ЄДРПОУ 38234181) - залізничні послуги у внутрішньому та міжнародному сполученні, транспортно-експедиційні послуги всього на суму 1 964 381,64 грн (у т. ч. ПДВ 327 396,94 грн: за жовтень 2019 року ПДВ 244 061,94 грн, за листопад 2019 року ПДВ 83 335,00 грн);
АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (код ЄДРПОУ 40075815) - залізничні послуги всього на суму 5 231 463,06 грн. (у т. ч. ПДВ 871 910,51 грн: за жовтень 2019 року ПДВ 396 343,67 грн, за листопад 2019 року ПДВ 475 566,84 грн);
ТОВ "ТТ ТЕХНОЛОГІЇ" (код ЄДРПОУ 40158079) - транспортно-експедиторські послуги залізничним транспортом в міжнародному та внутрішньому сполученні всього на суму 1 298 852,34 грн (у т. ч. ПДВ 216 475,39 грн: за жовтень 2019 року ПДВ 121 897,71 грн, за листопад 2019 року ПДВ 94 577,68 грн);
ТОВ "ТЕРАБУД-С" (код ЄДРПОУ 43169125) - транспортно-експедиторські послуги з організації перевезень вантажів у залізничному рухомому складі всього на суму 1 180 000 грн (у т.ч. ПДВ 567 735,34 грн: за жовтень 2019 року. ПДВ 224 650,00 грн, за листопад 2019 року ПДВ 343 085,34 грн.).
Проведеним аналізом наданих до перевірки первинних документів (акти виконаних робіт, податкові накладні) встановлено, що загальна вартість наданих ТОВ "Транспортна компанія "Авантаж" складається з наступних послуг:
Винагорода експедитора, пов`язана з перевезенням вантажу залізничним транспортом (з урахуванням ПДВ) - 220 709,45грн.;
Комплексне транспортно-експедиційне обслуговування (з урахуванням ПДВ) - 6 587 933,69 грн,
Транспортно-експедиційні послуги залізничним транспортом в міжнародному сполученні ст. Глобіно - ст. Батьово (без ПДВ) - 4 226 830,26 грн.
При цьому, проведеним аналізом зареєстрованих підприємствами-постачальниками на адресу ТОВ "Транспортна компанія "Авантаж" податкових накладних встановлено, що транспортно-експедиційні послуги залізничним транспортом на експорт у яких по ланцюгу поставки є Південна залізниця лише у ТОВ "Зерно - Агротрейд" (код ЄДРПОУ 38234181).
За даними інформаційних баз ДПС та ЄРПН по підприємствам ТОВ "ТТ Технології" та ТОВ "Терабуд-С" встановлено, що згідно звіту за формою №1-ДФ "Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку" за ІІІ квартал 2019 року наданого ТОВ "ТТ Технології" кількість працівників на підприємстві складає лише 1 особа. Відсутні основні засоби та відсутні відомості про об`єкти оподаткування.
Згідно звіту за формою №1-ДФ "Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку" за ІУ квартал 2019 року наданого по підприємству ТОВ "Терабуд-С" кількість працівників на підприємстві складає лише 4 особи. Згідно звіту за формою №20-ОПП "Відомості про об`єкти оподаткування» на підприємстві рахуються основні засоби - офіс та автомобіль. Декларація за листопад має статус "до відома", таким чином відсутні показники декларування з ПДВ.
За даними ЄРПН встановлено, що підприємства ТОВ "ТТ Технології" та ТОВ "Терабуд-С" по ланцюгу постачання формують податковий кредит з ПДВ із номенклатурою не пов`язаною з транспортними послугами, отже відбувається "пересорт, скрутка товару" - у подальшій ланці постачання товару, робіт, послуг відбувається підміна товарних позицій, що унеможливлює підтвердити безпосереднє надання послуг з транспортно-експедиційних послух з перевезення як на території так і за межами України макухи соєвої виробництва ТОВ "Глобинський переробний завод".
Також, ТОВ "Транспортна компанія "Авантаж" реєструє податкові накладні з номенклатурою "транспортно-експедиційні послуги залізничним транспортом на експорт та винагорода експедитора, пов`язана з перевезенням" не лише на ТОВ "Глобинський переробний завод", а й на інші підприємства, а саме:
ТОВ "ЖИТНИЦЯ ПОДІЛЛЯ" (код ЄДРПОУ 32883721) - всього на суму 1 991 419,50 грн (у т.ч. ПДВ 331 903,25 грн);
МПП ФІРМА "ЕРІДОН" (код ЄДРПОУ 19420704) - всього на суму 1 542 943,02 грн (у т.ч. ПДВ 257 157,17 грн: за жовтень 2019 року ПДВ 103 410,42 грн, за листопад 2019 року 153 746,75 грн);
ТОВ "ВОЛОЧИСЬК-АГРО" (код ЄДРПОУ 33007668) - всього на суму 2 374 607,94 грн (у т.ч. ПДВ 395 767,99 грн: за жовтень 2019 року ПДВ 62 250,50 грн, за листопад 2019 року 33 517,49 грн);
ТОВ "АГРОТЕХНІКА" (код ЄДРПОУ 21750952) - всього на суму 100 006,02 грн (у т.ч. ПДВ 16 666,67 грн);
ТОВ "ВОЛИНЬ-ЗЕРНО-ПРОДУКТ" (код ЄДРПОУ 31496816) - всього на суму 3 220 174,08 грн. (у т.ч. ПДВ 536 695,68 грн.: за жовтень 2019 року ПДВ 281 220,59 грн., за листопад 2019 року 255 475,09 грн.);
ПП "ОЛІЯР" (код ЄДРПОУ 32461721) - всього на суму 736 768,08 грн (у т.ч. ПДВ 122 794,68 грн: за жовтень 2019 року ПДВ 108 002,60 грн, за листопад 2019 року 14 792,08 грн);
ТОВ СП "СЛАВІОМ" (код ЄДРПОУ 33380649) - всього на суму 92 440,80 грн (у т.ч. ПДВ 15 406,80 грн);
ПРАТ "НІЖИНСЬКИЙ ЖИРКОМБІНАТ" (код ЄДРПОУ 373942) - всього на суму 709 770,00 грн (у т.ч. ПДВ 118 295,00 грн: за жовтень 2019 року ПДВ 27 327,00 грн, за листопад 2019 року 90 968,00 грн);
ТОВ "ТРАДЕКС АГРІ" (код ЄДРПОУ 41022167) - всього на суму 2 971 270,92 грн (у т.ч. ПДВ 495 211,82 грн: за жовтень 2019 року ПДВ 155 427,00 грн, за листопад 2019 року 339 784,08 грн).
Тобто, встановлено невідповідність обсягів отриманих від Української залізниці послуг пов`язаних з перевезенням вантажів залізничним транспортом та наданих послуг на користь ТОВ "Глобинський переробний завод" та інших суб`єктам господарювання.
Відносини між ТОВ "Глобинський переробний завод" та ТОВ "Транспортна компанія "Авантаж" не спричиняють реального настання правових наслідків, а первинні документи, виписані ТОВ "Транспортна компанія "Авантаж", оформлені з порушенням вимог Податкового кодексу України та Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", а тому не можуть підтверджувати понесення ТОВ "Глобинський переробний завод" будь-яких витрат.
Перевіркою встановлено невідповідність обсягів отриманих від Українська залізниця послуг пов`язаних з перевезенням вантажів залізничним транспортом та наданих послуг на користь ТОВ "Глобинський переробний завод" та інших суб`єктам господарювання.
Проведеним аналізом встановлено, що у ТОВ "Транспортна компанія "Авантаж" відсутні ресурси та активи для здійснення господарської діяльності та переважно по ланцюгу підприємств, що реєструють податкові накладні на поставку послуг відбувається підміна товарних груп.
Відсутня можливість підтвердити факт реального вчинення господарських операцій з підприємствами-постачальниками. Тобто, ТОВ "Транспортна компанія "Авантаж" проводило діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.
Враховуючи вищевказане, перевіркою встановлені порушення ТОВ "Глобинський переробний завод" п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), п.6 розділу ІІІ, п.4 розділу V "Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" затвердженого наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №159/28289 від 29.01.2016 року, що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 829 544,32 грн.
В постанові Верховного суду від 14.01.2020 у справі №826/16482/15, звернуто увагу на те, що оцінка правовідносин позивача та його контрагентів потребує ретельної перевірки обставин виконання розглядуваних поставок зі встановленням де саме навантажувався та розвантажувався товар, хто безпосередньо здійснював його транспортування, здійснював прийняття товарно-матеріальних цінностей, за кількістю та якістю тощо. Встановлення наведених обставин є необхідним для перевірки того, чи відображають представлені платником первинні документи реальні факти господарської діяльності.
На необхідність з`ясування всіх обставин господарських операцій між позивачем та його контрагентами також звернув увагу Верховний суд в постанові від 24.09.2019 року по справі №808/6350/15: ... "реальність також потребує з`ясування того факту, чи справді відповідні товарно-матеріальні цінності та послуги отримано від указаних у первинних документах контрагентів. Для цього необхідно встановити, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між позивачем та його задекларованими постачальниками, хто персонально брав у цьому участь, допитати відповідних осіб (у тому числі посадових осіб контрагентів, задіяних у такому процесі) як свідків з метою з`ясування умов та характеру здійснених операцій. Не досліджено судовими інстанціями і технічну можливість постачальників Товариства виконати спірні поставки товарів та послуг з урахуванням їх фактичних господарських ресурсів, понесення ними витрат, пов`язаних з реальним здійсненням господарської діяльності (на оренду приміщень, оплату комунальних платежів та електроенергії, виплату заробітної плати тощо) ...".
Також, згідно постанови Верховного суду від 14.01.2020 року у справі №П/811/210/16 суд переконаний, що підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.
Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані із рухом активів, зміною зобов`язань та власного капіталу платника податків та відповідають змісту укладених договорів. Таким чином, в даному випадку дослідженню підлягає реальність вчинення господарської операції, відповідність вчиненої господарської операції господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на формування податкового кредиту.
Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.
Верховний суд в постанові від 14.01.2020 року по справі №814/2804/14 нагадав, що у подібних справах дослідженню підлягає реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування; добросовісність дій платника податку, яка полягає у вчиненні ним дій відповідно до господарської мети; взаємозв`язок між отриманими товарами (послугами) та використання їх у господарській діяльності.
У постанові від 10 квітня 2020 року у справі №816/4409/15 Верховний Суд висловив наступну правову позицію: "При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.
Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.
Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
Недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з фактично вчиненою господарською операцією учасників правовідносин."
Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС України від 05.06.2020 №000115407 в спірних правовідносинах є правомірним та таким, що відповідає вимогам частини другої статті 2 КАС України, а доводи позивача не спростовують вказаних висновків суду.
Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).
Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.
Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд наголошує на тому, що в силу вимог частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У контексті зазначених положень КАС України, суд звертає увагу позивача на те, що закріплені у частині другій статті 77 КАС України норми права щодо обов`язку суб`єкта владних повноважень доведення правомірності прийняття оспорюваного рішення не звільняє позивача від обов`язку доведення заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами.
На думку суду відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, виконано та доведено правомірність та законність його рішення, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити повністю. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складено і підписано 13 квітня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" (місцезнаходження/місце проживання: вул. Володимирівська, 203, м. Глобине, Кременчуцький р-н, Полтавська обл., 39000, код ЄДРПОУ: 30547403). 
відповідач:
- Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: вул. Благовіщенська, 30, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61012, код ЄДРПОУ: 44131658). 
Головуючий суддя Мартиць О.І.