Справа №705/5952/25
2/705/917/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року м. Умань 

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі: 
головуючого-судді Душина О.В.
при секретарі Мухартовій Р.О.

за участю:
представник позивача - ОСОБА_1 ,
відповідач - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ладижинської сільської ради (вул. Шкільна, 2, с. Ладижинка, Уманський район, Черкаська область, ЄДРПОУ 04409849) в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), третя особа: ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

1.Короткий зміст позовних вимог
Орган опіки і піклування виконавчого комітету Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно його неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позовна заява обґрунтована тим, що до органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ладижинської сільської ради звернулася Служба у справах дітей Ладижинської сільської ради з клопотанням про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно його неповнолітніх дітей дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 видане 12.01.2023 року повторно Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 видане 12.01.2023 року повторно Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Мати дітей, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , виданого 03.01.2024 року Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00049899361 виданого 06.03.2025 року Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), (копія додається) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00049895986 виданого 06.03.2025 року Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), (копія додається). 
Також, встановлено що 12.01.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнав батьківство відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України, ймовірно з метою уникнення мобілізації в лави ЗСУ.
Неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 залишились без батьківського піклування та нагляду, так як батько ОСОБА_4 , виїхав у невідомому напрямку через деякий час після визнання батьківства, ігноруючи покладені на нього обов?язки передбачені ст. 150,155 Сімейного Кодексу України, тобто самоусунувся від їх виховання та утримання в цілому.
Відповідно до заяв написаних власноручно неповнолітніми дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в яких вони повідомляють, що ОСОБА_4 не є їхнім біологічним батьком, він визнав себе батьком дітей з метою виїзду за кордон разом зі своєю дружиною та своїми рідними дітьми.
У зв`язку з цим просять суд позбавити батьківських прав позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 видане 12.01.2023 року повторно Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 видане 12.01.2023 року повторно Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)). 
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь особи чи установи, де будуть утримуватись неповнолітні діти, аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення із дня пред?явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття.

2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 10 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено судове засідання.
Ухвалою суду від 20 листопада 2025 року залучено третю особу ОСОБА_5 та витребувано інформацію у Державної прикордонної служби України.

Ухвалою суду від 29 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача у судовому засідання позов підтримала повністю та просила задовольнити.
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, зокрема рекомендованим повідомленням та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно положень ч. 1 та ч. 5 ст. 56 ЦПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах.
У відповідності до ч. 1 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до приписів ч. 1 та ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 видане 12.01.2023 року повторно Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) народився ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (актовий запис № 1 від 04.02.2011). Його батьком записаний ОСОБА_4 , матір?ю ОСОБА_9 .
Відповідно до відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 видане 12.01.2023 року повторно Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) народилася ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (актовий запис № 1 від 12.03.2009). Її батьком записаний ОСОБА_4 , матір?ю ОСОБА_9 .
Мати дітей, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , виданого 03.01.2024 року Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Відповідно до копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00049899361 виданого 06.03.2025 року Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; та відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00049895986 виданого 06.03.2025 року Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до заяв написаних власноручно неповнолітніми дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в яких вони повідомляють, що ОСОБА_4 не є їхнім біологічним батьком, він визнав себе батьком дітей з метою виїзду за кордон разом зі своєю дружиною та своїми рідними дітьми.
Відповідно до характеристики ОСОБА_3 , учениці 22 групи Державного навчального закладу «Уманський професійний ліцей» № 292 від 27.08.2025 року, за період навчання ОСОБА_10 опікувалася родичка, ОСОБА_11 . Зі слів родички відомо, що батько ОСОБА_10 перебуває за кордоном. Вступати до закладу освіти ОСОБА_10 привезла тітка. З 26.02.2025 року ОСОБА_12 перебуває на лікуванні в КНП «Клінічний центр онкології гематологій, та паліативної допомоги Черкаської обласної ради». Батько не повідомив класного керівника та майстра про те, що ОСОБА_10 перебуває в медичному закладі.
Згідно повідомлення директора КНП «Клінічний центр онкології гематологій, та паліативної допомоги Черкаської обласної ради» від 15.09.2025 року № 1688/01-09 встановлено, що ОСОБА_3 була доставлена до лікувального закладу у тяжкому стані, медичним транспортом, в супроводі медичного персоналу. Лікування неповнолітньої відбувається за рахунок коштів підприємства за програмою медичних гарантій, догляд забезпечується медичним персоналом. Під час перебування неповнолітньої пацієнтки на лікуванні у медичному закладі, батько не з?являвся жодного разу, зв?язок з ним відсутній, одяг для ОСОБА_10 придбали волонтери, дитина знаходиться на лікуванні без супроводу родичів.
Відповідно до довідки про участь батьків у шкільному житті дитини виданої завідувачем Ятранівської філією Ладижинського ліцею Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області Аллою ЧЕРНИЧЕНКО № 49 від 26.08.2025 року, встановлено, що громадянин ОСОБА_4 , батько учня 9 класу ОСОБА_2 не бере участі у шкільному житті дитини, не підтримує зв?язок із класним керівником і не цікавиться шкільним життям дитини. 
Згідно довідки про оплату за харчування виданої завідувачем Ятранівської філії Ладижинського ліцею Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області Аллою ЧЕРНИЧЕНКО № 50 від 26.08.2025 року, встановлено, що протягом 2024-2025 навчального року з вересня по березень місяць учень ОСОБА_13 харчувався у їдальні, але за харчування батько не сплачував.
Як вбчається з характеристики виданої старостою Ятранівського старостинського округу Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області Зінаїдою МЕЛЬНИК від 28.08.2025 року № 105/13-18/13-19/Ят, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель села Ятранівка Уманського району Черкаської області за час проживання в селі зарекомендував себе посередньо, участі у громадському та трудовому житті села не приймав. Сільська рада компрометуючим матеріалами відносно гр. ОСОБА_4 не володіє. Скарг на гр. ОСОБА_4 до сільської ради не надходило.
Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований по АДРЕСА_1 , але фактично за вказаною адресою не проживає, що підтверджується повідомленням про надання інформації щодо встановлення фактичного місця проживання виданим старостою Ятранівського старостинського округу Ладижинської сільської ради Зінаїдою МЕЛЬНИК від 25.09.2025 року № 13-05/13-03/29/Ят.
Згідно відповіді № 19/95085-25 від 01.12.2025 року наданої Державною прикордонною службою України на виконання ухвали суду від 20.11.2025 року зазначено, що ОСОБА_14 виїжджав за кордон 11.11.2023, 05.06.2023, 25.02.2023.
За наказом Служби у справах дітей Ладижинської сільської ради, відповідно п. 31 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов?язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов?язаної із захистом прав дитини», дітей, які залишились без батьківської опіки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 25.02.2025 року влаштовано в сім`ю рідного брата, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово до прийняття рішення про вирішення долі дітей.
Також ОСОБА_5 написав заяву від 03.09.2025 року в якій вказав, що згідно наказу до нього влаштовані жити його брат та сестра ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , за весь період проживання їх в нього, їх батько жодного разу не поцікавився про їх життя, ОСОБА_10 в лікарні не провідував, грошей не давав на їх проживання.
Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , відносно його неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 затвердженого рішенням виконавчого комітету Ладижинської сільської ради від 23.09.2025 за № 229, враховуючи вищенаведене, так як батько покинув своїх неповнолітніх дітей, не виконує батьківських обов?язків, не приймає участі у вихованні дітей, не забезпечує їх матеріально, не цікавиться їх самопочуттям, здоров?ям, фізичним, духовним і моральним розвитком, керуючись ст. ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України, з метою захисту прав та інтересів дітей, орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ладижинської сільської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно його неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.
На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Крім цього, відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.
У силу статті 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).
Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини.
Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Згідно з частинами 1-4 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного кодексу України (статті 164-167).
Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Згідно зі ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків, так і для дитини.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Окрім цього, системний аналіз норм сімейного права дає підстави вважати, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків / одного з батьків батьківських прав. Такий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 26 січня 2022 року у справі № 203/3505/19 (провадження № 61-14351св21).
Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
На підставі наведеного вище, суд дійшов переконання, що відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання встановлених законом батьківських обов`язків по вихованню своїх дітей, не проявляє жодного інтересу до них та не опікується ними, тому є підстави для задоволення позову та позбавлення його батьківських прав.
При цьому суд усвідомлює, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, водночас вважає, що у даному випадку він є виправданим. Адже зібрані та досліджені докази підтверджують ухилення відповідача від виконання визначених чинним законодавством батьківських обов`язків та небажання їх виконувати.
На підставі викладеного суд вважає позовні вимоги Органу опіки і піклування виконавчого комітету Ладижинської сільської ради в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
З приводу позовної вимоги про стягнення аліментів із ОСОБА_4 то суд зазначає таке.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до с. 23-1 Закону України «Про охорону дитинства» у разі, якщо повернення дитини до батьків, інших законних представників є неможливим чи суперечить її інтересам, органи опіки та піклування здійснюють заходи щодо надання дитині статусу дитини-сироти чи дитини, позбавленої батьківського піклування, захисту її житловимх, майнових прав, влаштування в одну із форм виховання, яка найбільше відповідає найкращим інтересам дитини.
У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. 
Судом встановлено, що батько ОСОБА_4 неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.
ОСОБА_4 не надано суду доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дітей, заперечень щодо розміру аліментів останнім також не надано.
У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частинами 1,2, 3 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь особи чи установи, де будуть утримуватись неповнолітні діти, аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення із дня пред?явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття, що відповідає інтересам дитини та враховує законодавчо закріплені засади обов`язкової участі обох батьків в утриманні дитини (ст. 51 Конституції України).
Відповідно до ч. 3 ст. 193 СК України, за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.
Оскільки позивачем питання про призначення судом піклувальника дітей не порушено, то аліменти підлягають перерахуванню на особистий рахунок дітей.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 
У відповідності до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. (за позовну вимогу про стягнення аліментів).
Керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 263-265, 273, 351, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 видане 12.01.2023 року повторно Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 видане 12.01.2023 року повторно Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)).
Стягнути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення із дня пред?явлення цього позову, тобто з 30.09.2025 року і до досягнення дітьми повноліття на особистий рахунок дитини відкритий в Державному ощадному банку України.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 коп. 
Зобов`язати Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ладижинської сільської ради відкрити рахунок на ім`я неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 видане 12.01.2023 року повторно Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)), в Державному ощадному банку України.
Зобов`язати Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ладижинської сільської ради відкрити рахунок на ім`я неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 видане 12.01.2023 року повторно Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)), в Державному ощадному банку України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Учасник справи, якому копія рішення суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.
Повне судове рішення складене 09 лютого 2026 року.

Позивач: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ладижинської сільської ради (вул. Шкільна, 2, с. Ладижинка, Уманський район, Черкаська область, ЄДРПОУ 04409849);
Відповідач: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );
Третя особа: ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Суддя О.В. Душин