П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 565/2770/24
Провадження № 22-ц/4815/264/26

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді: Гордійчук С.О.,
суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.,
секретар судового засідання: Хлуд І.П.
учасники справи: 
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач: Вараський ліцей № 1 Вараської міської ради

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бузанова Д.В. на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 березня 2025 року, ухвалене в складі судді Зейкана І.Ю., дата складання повного тексту рішення 03.03.2025 року, у справі № 565/2770/24,

в с т а н о в и в : 
У грудні 2024 року  ОСОБА_1 звернулася з позовом до Вараського ліцею № 1 Вараської міської ради про захист особистих немайнових прав працівника шляхом визнання наказів протиправними та їх скасування.
Позов мотивований тим, що згідно з наказом Вараського ліцею № 1 ВМР № 131 від 24.08.2023 року «Про запровадження електронного журналу та електронного щоденника у 2023-2024 навчальному році» відповідно до Законів України «Про освіту», «Про повну загальну середню освіту», «Про електронні документи та електронний документообіг», Інструкції з діловодства у закладах загальної середньої освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України від 25.06.2018 № 676, Інструкції з діловодства у закладах загальної середньої освіти в електронній формі, затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України від 08.08.2022 № 707, на виконання рішення педагогічної ради (протокол № 1 від 24 серпня 2024 року) та з метою вдосконалення управлінської діяльності, планування та організації освітнього процесу із застосуванням інформаційних технологій, з 01 вересня 2023 року розпочато впровадження в освітню діяльність педагогічного колективу електронного журналу для учнів 1-11 класів Вараського ліцею № 1, електронного журналу для обліку навчальних занять гуртків Вараського ліцею № 1, електронного журналу для обліку навчальних занять групи подовженого дня Вараського ліцею № 1, електронного журналу для учнів індивідуальної форми навчання Вараського ліцею № 1, електронної книги реєстрації обліку пропущених та заміщених уроків Вараського ліцею № 1. Також вирішено, що ведення електронного журналу та електронного щоденника здійснювати на порталі «Нові знання» (NZ.UA) та забезпечити класним керівникам до 05.09.2024 року інформування батьківської громадськості щодо функціонування «Електронного журналу» та «Електронного щоденника» на порталі NZ.UA. 
Відтак, з п. 7 цього наказу вбачає, що рішення про впровадження, які зазначені в п. 1-6 цього наказу було прийнято без погодження, отримання згоди на обробку персональних даних, зазначення мети цієї обробки від учнів та їх батьків, які відповідно до вимог законів «Про освіту» та «Про повну загальну середню освіту» є учасниками освітнього процесу. В цьому пункті йдеться лише про інформування, тобто про безальтернативну вимогу та інформування про прийняте без погодження із органами батьківського самоврядування, без участі громадського самоврядування в закладі освіти, в тому числі органів самоврядування працівників закладу освіти – погодження з профспілковим комітетом Вараського ліцею № 1. 
Вказує, що фактично, вказані накази не відповідають вимогам Закону України «Про захист персональних даних», а визначення в п. 1.1 Положення про відповідність та дію відповідно до цього закону є декларативною. 
Поширення без згоди ОСОБА_1 її персональних даних підтверджується листом Вараського ліцею № 1 від 28.09.2023 року № 01-13/265, згідно з яким на веб-сайті (порталі) «Нові знання» за посиланням nz.ua створено обліковий запис. 
Крім того, звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 подала заяву від 06.10.2023 року, якою повідомляла директора Вараського ліцею № 1 про наступне: «наказ МОН № 423 від 10.05.2011 «Про затвердження єдиних зразків обов`язкової ділової документації у загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності» є чинним, тому вимагала надати їй можливість вести облік навчальних занять та облік навчальних досягнень учнів у паперовому журналі, наголошуючи на релігійних підставах відмови. Крім цього, вимагала видалити її персональні дані з порталу «Нові знання».
Позивач доводить, що здійснення ведення електронного журналу та електронного щоденника на порталі «Нові знання» (NZ.UA) (п. 6 наказу № 131 від 24.08.2023), а отже обробка інформації в ОІС (освітня інформаційна система), яка належить ТОВ «Нові знання», не відповідають вимогам Закону України «Про захист персональних даних» .
Оскільки, ОСОБА_1 добровільної згоди на обробку персональних даних в базі даних порталу «Нові знання» не надавала, крім того в неї відсутні відомості про те, що усі учасники освітнього процесу надавали таку згоду, про доступ ОСОБА_1 до їх персональних даних, які містяться в цій базі, відтак якщо така згода відсутня, то участь ОСОБА_1 шляхом доступу та доповнення відомостей носить протиправний характер. 
Фактично адміністрація Вараського ліцею здійснює примушування до вчинення протиправних дій ОСОБА_1 оскільки під час ухвалення рішень про запровадження електронного журналу не було дотримано вимог Закону № 1907-IX. 
Вказує, що здійснення ведення електронного журналу та електронного щоденника на порталі «Нові знання» (NZ.UA) (п. 6 наказу № 131 від 24.08.2023), а отже обробка інформації в ОІС (освітня інформаційна система), яка належить ТОВ «Нові знання», не відповідають вимогам Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах» так як на сайті ТОВ «Нові знання» (режим доступу https://nz.ua/) є атестат відповідності КСЗІ (комплексної системи захисту інформації), строк дії, якого закінчився 10 липня 2023 року, тобто до ухвалення рішення педагогічної ради від 24.08.2024 року про обрання для використання в закладі платформи «Нові знання». 
Зазначає, що введений в Україні режим воєнного стану не позбавляє обов`язку власника КСЗІ отримати атестат відповідності, а заклад освіти зі свого боку зобов`язуючи передавати інформацію з обмеженим доступом, яка є конфіденційною зобов`язаний з дотриманням закону отримати згоду на це особи, інформація, якої передається. Крім того, Законами України «Про освіту» та ««Про повну загальну середню освіту» такий обов`язок не знімається, а рішення педагогічної ради має відповідати вимогам законодавства, однак, як вбачається із витягу з протоколу засідання педагогічної ради № 01 від 24.08.23 та протоколу засідання педагогічної ради № 02 від 31.08.2023 року, наказу № 136 директора Вараського ліцею № 1 від 31.08.2023 року «Про затвердження Положення про електронний класний журнал та Інструкції з ведення електронного класного журналу» лише декларує дотримання законодавства про захист персональних даних та конфіденційної інформації. 
Втручання в приватне життя ОСОБА_1 шляхом збору та поширення інформації, згідно з оскаржуваними наказами не відповідало вимогам визначеним ч. 2 ст. 8 Конвенції, а саме: законні підстави обробки даних передбачають згоду володільця персональних даних.
Просила суд визнати незаконним та скасувати наказ Вараського ліцею № 1 ВМР № 131 від 24.08.2023 року «Про запровадження електронного журналу та електронного щоденника у 2023-2024 навчальному році» та визнати незаконним та скасувати наказ Вараського ліцею № 1 ВМР №136 від 31.08.2023 «Про затвердження Положення про електронний класний журнал та Інструкції з ведення електронного класного журналу».
Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 березня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Вараського ліцею № 1 Вараської міської ради про захист особистих немайнових прав працівника шляхом визнання наказів Вараського ліцею № 1 Вараської міської ради № 131 від 24.08.2023 та № 136 від 30.08.2023 протиправними та їх скасування відмовлено повністю.
В апеляційній скарзі представник позивача посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також вважаючи, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, просить суд оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував що запис даних із працевлаштуванням про ідентифіковану особу або особу яку можна ідентифікувати та їхнє зберігання є втручанням у право суб`єкта даних на повагу до приватного сімейного життя відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція). Водночас адміністрація закладу освіти змушує позивача брати участь в обробці інформації без отримання відповідної згоди від учасників освітнього процесу та вчителів. Усупереч її заяви від 21.10.2021 про відкликання згоди на обробку персональних даних та заборону передачі персональних даних третім особам, без її згоди її персональні дані було внесено до комерційного ТОВ «Нові знання».
Таким чином без будь якої згоди учнів, батьків і вчителів їхні дані передаються до ТОВ «Нові знання», а здійснення обробки цих даних безпосередньо вчителем є прямим втручанням у право суб`єкта даних на повагу до приватного та сімейного життя. Крім того із політики конфіденційності, використання порталу можливе лише за наявності добровільної згоди учнів, їхніх батьків і вчителів, при цьому до цієї інформації мають доступ треті особи. Таким чином, вважає, що помилковим є висновок суду проте, що відсутність згоди учнів і їх батьків на користування електронним журналом і щоденником, закладом освіти жодним чином не порушує права позивача.
Покликається, що оспорюванні накази не відповідають визначенням справедливості та законності.
Вказує, що суд дійшов помилкового висновку, що строк дії атестата відповідності КСЗІ подовжено відповідно до пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 18 березня 2022 року №314 і що інформація, яка передається до ОІС належним чином захищена.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду таким вимогам відповідає.
Встановлено, що  ОСОБА_1 у період прийняття оскаржуваних наказів та до 29.02.2024 працювала на посаді вчителя української мови та літератури Вараського ліцею № 1 ВМР.
24.08.2023 директор Вараського ліцею № 1 ВМР Середа Н.А. видала наказ № 131 «Про впровадження електронного журналу та електронного щоденника у 2023-2024 навчальному році». Відповідно до якого, вирішено: 
1. Розпочати з 01 вересня 2023 року впровадження в освітню діяльність педагогічного колективу електронного журналу для учнів 1-11 класів Вараського ліцею № 1.
2. Розпочати з 01 вересня 2023 року впровадження в освітню діяльність педагогічного колективу електронного журналу для обліку навчальних занять гуртків Вараського ліцею № 1. 
3. Розпочати з 01 вересня 2023 року впровадження в освітню педагогічного колективу електронного журналу для обліку навчальних занять групи подовженого дня Вараського ліцею № 1. 
4. Розпочати з 01 вересня 2023 року впровадження в освітню діяльність педагогічного колективу електронного журналу для учнів індивідуальної форми навчання Вараського ліцею № 1. 
5. Розпочати з 01 вересня 2023 року впровадження в освітню діяльність електронної книги реєстрації обліку пропущених та заміщених уроків Вараського ліцею № 1. 
6. Ведення електронного журналу та електронного щоденника здійснювати на порталі «Нові знання» (NZ.UA). 
7. Забезпечити класним керівникам до 05.09.2024 року інформування батьківської громадськості щодо функціонування «Електронного журналу» та «Електронного щоденника» на порталі NZ.UA.
Наказом Вараського ліцею № 1 ВМР №136 від 31.08.2023 «Про затвердження Положення про електронний класний журнал та Інструкції з ведення електронного класного журналу», затвердженні «Положення про електронний класний журнал Вараського ліцею № 1 Вараської міської територіальної громади» (далі - Положення) та «Інструкція з ведення електронного класного журналу Вараського ліцею № 1 Вараської міської територіальної громади» (далі - Інструкція). 
Згідно з частиною другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
У постанові від 16 жовтня 2020 року у справі №910/12787/17 Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду вказала на те, що захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.
Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі №753/8671/21 (провадження №61-550св22), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа №582/18/21 (провадження №61-20968 сво 21)).
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі №638/2304/17 (провадження №61-2417сво19)).
Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі №761/42030/21 (провадження №61-12101св23)).
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте й сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України; не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних врегульовані Законом України "Про захист персональних даних".
У статті 2 вказаного Закону визначено значення вжитих термінів, а саме:
- згода суб`єкта персональних даних - добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди;
- обробка персональних даних - будь-яка дія або сукупність дій, таких як збирання, реєстрація, накопичення, зберігання, адаптування, зміна, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача), знеособлення, знищення персональних даних, у тому числі з використанням інформаційних (автоматизованих) систем;
- персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист персональних даних», об`єктами захисту є персональні дані.
За положеннями частин 1, 3, 5 статті 6 Закону України "Про захист персональних даних", мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних. Обробка персональних даних здійснюється відкрито і прозоро із застосуванням засобів та у спосіб, що відповідають визначеним цілям такої обробки.
Склад та зміст персональних даних мають бути відповідними, адекватними та не надмірними стосовно визначеної мети їх обробки.
Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.
Підстави для обробки персональних даних визначені у статті 11 Закону України "Про захист персональних даних". Такими підставами є згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних; захист життєво важливих інтересів суб`єкта персональних даних; необхідність виконання обов`язку володільця персональних даних, який передбачений законом; необхідність захисту законних інтересів володільця персональних даних або третьої особи, якій передаються персональні дані, крім випадків, коли потреби захисту основоположних прав і свобод суб`єкта персональних даних, у зв`язку з обробкою його даних переважають такі інтереси.
З правового аналізу зазначеної норми випливає, що згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних, є лише однією із 6 рівноцінних між собою підстав для обробки персональних даних, передбачених цією нормою. Кожна, з передбачених цією нормою, підстава дає право на обробку персональних даних незалежно від наявності інших. Тобто, володілець персональних даних наділений правом здійснити обробку персональних даних на підставах, передбачених п. 2-6 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист персональних даних» за відсутності згоди суб`єкта персональних даних на таку обробку. 
Частиною 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» до конфіденційної інформації віднесено, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження
У рішенні від 20.01.2012 року №2-рп/2012 Конституційний суд України ухвалив, що в аспекті конституційного подання положення частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України слід розуміти так:
- інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов`язані з особою та членами її сім`ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Така інформація про особу є конфіденційною;
- збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
У пункті 3.1 вказаного рішення зазначено, що особистим життям фізичної особи є її поведінка у сфері особистісних, сімейних, побутових, інтимних, товариських, професійних, ділових та інших стосунків поза межами суспільної діяльності, яка здійснюється, зокрема, під час виконання особою функцій держави або органів місцевого самоврядування.
В контексті впровадження та ведення електронного класного журналу та електронного щоденника на порталі «Нові знання» (NZ.UA) застосовуватиметься Закон України "Про захист персональних даних" (далі Закон № 2297-VI) з подальшими змінами, чинними на момент виникнення спірних правовідносин, який регулює відносини, пов`язані із захистом та обробкою персональних даних та спрямований на захист права особи на особисте життя, зокрема в частині, що регулює обробку певних персональних даних працівника - відомостей чи сукупності відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (ст.ст. 1, 2 Закону).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону № 2297-VI мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних. Обробка персональних даних здійснюється відкрито і прозоро із застосуванням засобів та у спосіб, що відповідають визначеним цілям такої обробки.
Згідно із абз. 3 ч. 1 ст. 6 Закону № 2297-VI: у разі зміни визначеної мети обробки персональних даних на нову мету, яка є несумісною з попередньою, для подальшої обробки даних володілець персональних даних повинен отримати згоду суб`єкта персональних даних на обробку його даних відповідно до зміненої мети, якщо інше не передбачено законом.
Згідно із ч. 3 ст. 6 Закону № 2297-VI: склад та зміст персональних даних мають бути відповідними, адекватними та не надмірними стосовно визначеної мети їх обробки.
За положеннями ч.ч. 5, 6 ст. 6 Закону № 2297-VI: обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Згідно із ч. 8 ст. 6 Закону № 2297-VI персональні дані обробляються у формі, що допускає ідентифікацію фізичної особи, якої вони стосуються, не довше, ніж це необхідно для законних цілей, у яких вони збиралися або надалі оброблялися.
За змістом термінології у ст. 2 цього Закону згода суб`єкта персональних даних - це добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди.
Кодекс законів про працю України зобов`язує роботодавця проінформувати працівника про умови праці передбачені ст. 29 КЗпП, до яких цілком можна віднести ведення ділової документації в електронній формі: впровадження та ведення електронного класного журналу та електронного щоденника шляхом обробки інформації ОІС на порталі «Нові знання» (NZ.UA).
Також слід зазначити, що в розумінні частини 2 статті 5 Закону № 2297-VI персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою. При цьому, не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень.
Підсумовуючи викладене вище в контексті встановлених обставин в справі, а також з урахуванням того, що позивач займала посаду вчителя, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що збір і обробка персональних даних шляхом обробки інформації ОІС (освітня інформаційна система) на порталі «Нові знання» (NZ.UA) пов`язанні з виконанням функціональних обов`язків позивача в межах суспільної (трудової) діяльності не свідчить про втручання в приватне життя позивача та не порушує гарантій визначених Конституцією України.
Відтак, суд відхиляє доводи і аргументи позивача наведені в апеляційній скарзі з даного приводу, як не обґрунтовані та не доведені в ході розгляду справи.
Суд також враховує, що згідно вимог статті 7 Закону № 2297 забороняється обробка персональних даних про расове або етнічне походження, політичні, релігійні або світоглядні переконання, членство в політичних партіях та професійних спілках, засудження до кримінального покарання, а також даних, що стосуються здоров`я, статевого життя, біометричних або генетичних даних.
Разом з тим, положення частини першої цієї статті не застосовується, якщо обробка персональних даних: (окрім іншого) необхідна для здійснення прав та виконання обов`язків володільця у сфері трудових правовідносин відповідно до закону із забезпеченням відповідного захисту.
Суд погоджується з аргументами відповідача про те, що прийняття оскаржуваних наказів, обумовлене метою вдосконалення управлінської діяльності, планування та організації освітнього процесу із застосуванням інформаційних технологій, цифровізацію контролю за освітнім процесом, зберігання даних про навчальні досягнення та облік відвідування закладу здобувачами освіти, створення умов для мережевої взаємодії всіх учасників освітнього процесу, і лише в інтересах економічного добробуту та прав людини.
З огляду на викладене, перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено твердження про втручання відповідача в особисте життя останньої при обробці її персональних даних ОІС на порталі «Нові знання» (NZ.UA), які є адекватними та не є надмірними визначеній меті обробки інформації; дії відповідача вчинялись у відповідності із законом та було досягнуто законної цілі: удосконалення умов праці, забезпечення батькам рівного та вільного доступу до інформації про успішність у навчанні їхніх дітей незалежно від місця проживання, а також зберігання даних про навчальні досягнення та облік відвідування закладу здобувачами освіти, створення умов для мережевої взаємодії всіх учасників освітнього процесу, що є пропорційним переслідуваним цілям. 
Будь-яких доказів на підтвердження того, що суб`єктами персональних даних (учнями та їх батьками) не було надано згоду на поширення їх персональних даних та навпаки подано вимогу володільцю персональних даних із запереченням проти обробки своїх персональних даних матеріали справи не містять.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги, колегією суддів розцінюються критично і до уваги не приймаються, оскільки не знайшли свого підтвердження і зводяться лише до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку та до тлумачення норм права на розсуд апелянта, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та жодним чином не спростовують висновків суду, викладених в рішенні.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 адвоката Бузанова Д.В. залишити без задоволення. 
Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 березня 2025 року залишити без змін. 
Стягнути з  ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір в розмірі 2906 гривень 88 копійок (рахунок для зарахування надходжень по коду класифікації доходів бюджету 22030101 "Судовий збір" (Державна судова адміністрація України, 050): Рахунок отримувача: UA618999980313111206080017527, Отримувач: ГУК у Рівен.обл/ Рівнен.міс.тг/ 22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38012494, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат), МФО: 899998).
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 19.03.2026 року

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В. 
Шимків С.С.