КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного судуІгнатов Р.М., за участю ОСОБА_1 , його представника Зозулі В.М., ОСОБА_2 та його захисника Дубовика О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Зозулі В.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2025 року, якою провадження у справі про притягнення

ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм в ТОВ «Профпереробка», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В С Т А Н О В И В :
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №474816 від 06.10.2025 року вбачається, що 06.10.2025 року о 06 год. 40 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по Святошинській площі, 1 в м. Києві, не був уважним, не стежив за змінами дорожньої обстановки та перед початком руху не надав перевагу автомобілю «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 , який завершував маневр та скоїв з ним зіткнення, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. Своїми діями, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 порушив п. 2.3 б), 10.1 Правил дорожнього руху України.
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2025 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись з постановою суду представник ОСОБА_1 - адвокат Зозуля В.М. подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2025 року.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження представник вказує, що справа розглядалась за відсутності ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутні докази щодо виклику його у судове засідання, а також про направлення йому копії оскаржуваної постанови. ОСОБА_1 дізнався про наявність справи з офіційного веб-сервісу «Стан розгляду справ», а ознайомився з матеріалами справи та отримав оскаржувану постанову тільки 03.12.2025 року через свого представника, про що в матеріалах цієї справи містяться відповідні докази, зокрема, заява ознайомлення з матеріалами справи та розписка про отримання копії постанови суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Зозулі В.М., які підтримали подане в межах апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Дубовика О.В., які заперечили щодо вказаного клопотання, їх пояснення та відповіді на запитання суду, частково передослідивши матеріали справи в частині клопотання яке вирішується, перевіривши викладені в ньому доводи, а також матеріали справи в межах заявлених в клопотанні вимог, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Таким чином ч.2 ст. 294 КУпАП, окрім строків оскарження, встановлює суб`єктний склад учасників процесу, які мають право подати апеляційну скаргу на судове рішення.

Строк на оскарження постанови, винесеної суддею у справі про адміністративне правопорушення, може бути поновлений апелянту тільки у разі, коли він пропущений з поважних причин.

Відповідно до сталої практики Європейського Суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави для прийняття такого рішення. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»).

Окрім цього, у кожній справі національні суди повинні перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання в принцип юридичної визначеності, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (п. 41 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України»).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Під поважними причинами слід розуміти причини, які об`єктивно перешкоджали та унеможливлювали особі вчасно подати апеляційну скаргу у встановлений строк. До таких причин можуть відноситися обставини непереборної сили ( епідемії, військові події, стихійні лиха, обмеження свободи пересування, тримання під вартою, відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу, тяжка хвороба або перебування в медичному закладі, або інші подібні обставини які унеможливлюють вчасне подання апеляційної скарги та, або з`явлення особи до суду, тощо). Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Як вбачається із матеріалів справи, адвокат Зозуля В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , не брав участь у ході розгляду справи судом першої інстанції що ним не заперечувалося. Зокрема ОСОБА_1 уклав договір про надання правничої (правової) допомоги із адвокатом Зозулею В.М., 02 грудня 2025 року, тобто після набрання постановою судді від 21 листопада 2025 року законної сили. Саме ця дата (02.12.2025) вважається датою коли адвокат Зозуля В.М. набув процесуальних повноважень в цій справі.

Апеляційний суд звертає увагу на те що, будучи самостійною процесуальною особою в справах про адміністративне правопорушення з правом подачі апеляційної скарги, представник Зозуля В.М., подаючи скаргу від свого імені, має зазначити поважні причини пропуску строку саме ним, а не особою, в інтересах якої подається апеляційна скарга.

Таких поважних причин апеляційна скарга представника Зозулі В.М. не містить. Аргументи щодо пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження не є поважною причиною для поновлення вказаного процесуального строку його представнику - адвокату Зозулі В.М. з тих причин, що інший учасник ДТП ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційною скаргою, не звертався. 

Закон чітко розмежовує процесуальний статус потерпілого та його представника, що вказує на те, що вони є окремими учасниками провадження.

Довід адвоката Зозулі В.М. висловлений в судовому засіданні, про те, що він наділений тими ж правами що і потерпілий, суд розглядає в розумінні ст. ст.269, 270, 294 КУпАП і жодним чином їх не обмежує, бо йдеться про процесуальні права саме в судовому засіданні. Разом з тим, визначальним є те, що адвокат Зозуля В.М. не був учасником судового провадження під час розгляду справи в суді першої інстанції, а набув повноважень з часу звернення до нього за правовою допомогою ОСОБА_1 , про що свідчить дата укладення договору про надання правової допомоги - 02.12.2025 року. Відповідно, вказане свідчить про відсутність як правових, так і об`єктивних підстав, а в сукупності поважних причин для поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2025 року. 

За таких обставин, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Зозулі В.М. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2025 року підлягає поверненню у зв`язку з відмовою у поновленні строку на апеляційне оскарження.

Разом з тим, необхідно зазначити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно подати апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, із зазначенням поважності пропуску цього строку.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Відмовити в задоволенні клопотання представнику  ОСОБА_1 - адвокату Зозулі В.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2025 року і повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя
Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 759/24865/25
Апеляційне провадження № 33/824/732/2026
Категорія: ст. 124 КУпАП
Суддя у першій інстанції - Бандура І.С.
Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.