П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/22096/25	

Суддя першої інстанції - Скупінська О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Дегтярьової С.В.,
суддів – Крусяна А.В., Яковлєва О.В.,
розглянув в порядку письмового провадження у місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року у справі № 420/22096/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив:
1) визнати неправомірною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана П. Сагайдачного, яка виразилась у ненаданні інформації на інформаційний запит ОСОБА_1 від 29 липня 2024 року;
2) визнати неправомірною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана П. Сагайдачного, яка виразилась у ненаданні інформації на інформаційний запит ОСОБА_1 від 27 травня 2025 року;
3) стягнути з Національної академії сухопутних військ імені гетьмана П. Сагайдачного, на користь ОСОБА_1 матеріальні витрати щодо виготовлення і направлення інформаційних запитів у сумі 169 гривень;
4) зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана П. Сагайдачного, надати інформацію на запит ОСОБА_1 від 29 липня 2024 року та його повторне направлення від 27 травня 2025 року у повному обсязі згідно поставлених питань, а саме: 
- з якою травмою позивач звертався з 11 травня 2024 року та протягом всього курсу навчання до медичної частини в/ч НОМЕР_1 ? 
- з якого приводу позивача було звільнено від ранкового бігу та ранкової "зарядки" на весь курс навчання? 
- яка медична допомога була надана позивачу з цього приводу? 
- надати всі копії журналів із записами медчастини в/ч НОМЕР_1 про звільнення позивача від фізичних навантажень? 
- надати копії всіх медичних документів із результатами зроблених медичних досліджень та проведеного лікування з цього приводу? 
- надати копії відповідей на всі рапорти ОСОБА_1 , наданих ним на ім`я командира третьої навчальної роти НОМЕР_2 навчального центру в/ч НОМЕР_1 , щодо надання медичної допомоги, пов`язаної з травмою коліна? 
- надати копії всіх медичних документів із результатами зроблених медичних досліджень та висновків за фактом звернення з травмою обох рук 25 червня 2024 року? 
- надати роз`яснення ОСОБА_1 на підставі яких норм оформлювати інвалідність за умови того, що за фактом втрати працездатності обох рук у медичній частині в/ч НОМЕР_1 , не складалась ані Форма 100, ані довідка про отримання травми. 
5) визнати неправомірною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у ненаданні інформації на запит ОСОБА_1 від 27 травня 2025 року;
6) визнати неправомірною дію Військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у наданні формальної відписки, а саме відповіді №2691 від 16 червня 2025 з інформацією, яка не запитувалась ОСОБА_1 у інформаційному запиті від 29 липня 2024 року та у інформаційному запиті від 27 травня 2025 року;
7) визнати неправомірною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у невиконанні у повному обсязі «Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України», затвердженої Наказом Міністерства оборони України 27 жовтня 2021 року №332»;
8) визнати остаточну травму лівого коліна ОСОБА_1 такою, що сталася в період проходження військової служби та при виконанні службових обов`язків у Військовій частині НОМЕР_1 та мала місце 11 травня 2024 року;
9) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 , виконати всі вимоги «Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України», затвердженої Наказом Міністерства оборони України 27 жовтня 2021 року №332» стосовно розслідування та обліку нещасного випадку за наступними приписами:
- надіслати повідомлення за формою НВ-1 до відповідного військового органу нагляду про нещасний випадок, який стався з військовослужбовцем ОСОБА_1 при проходженні смуги перешкод 11 травня 2024 року;
- повідомити командира військової частини, з якої був відряджений ОСОБА_1 до навчального центру в/ч НОМЕР_1 , про нещасний випадок з наслідками травми коліна у ОСОБА_1 , яка сталася при проходженні смуги перешкод ОСОБА_1 11 травня 2024 року, через засоби зв`язку СЕДО його командира та надіслати повідомлення за формою НВ-1;
- скласти акт проведення розслідування нещасного випадку за формою НВ-2, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, та акт про нещасний випадок під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, та вручити ОСОБА_1 всі передбачені Інструкцією №332 акти про нещасний випадок та всі медичні виписки та висновки про отримання ОСОБА_1 травми лівого коліна, яка мала місце 11 травня 2024 року;
10) визнати неправомірною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у невиконанні конституційних зобов`язань діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що не було виконано стосовно ОСОБА_1 після отримання ним травми коліна 11 травня 2024 року, проявилось у: ігноруванні потреби на медичну допомогу, ненаданні медичної допомоги, ненаданні лікування, відсутності фіксації події нещасного випадку, відсутності складання відповідної документації про нещасний випадок та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 утримуватись від вчинення дій та бездіяльності не на підставі Конституції та законів України, поза межами повноважень та всупереч меті, з якою ці повноваження надані.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року у задоволенні позову відмовлено. 
Обґрунтування апеляційної скарги
На думку апелянта, суд першої інстанції не застосував норми законів, які підлягали застосуванню при вирішенні спірних правовідносин, що унеможливило поновлення та захист порушених прав та інтересів позивача та стало підставою для оскарження рішення суду.
Окрім застосування норм законів, які не підлягали застосуванню у спірних відносинах та незастосуванні законів, які підлягали застосуванню, суд аналогічно у оскаржуваному рішенні вжив докази відповідачів, які не мали доказів на спростування позовних вимог, а отже, не прийняв докази, які підтверджували обґрунтованість вимог позивача та неправомірність дій та бездіяльності відповідачів у сфері інформаційної політики.
ОСОБА_1 у відповіді на відзив Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана Петра Сагайдачного надано докази щодо підпорядкованості структури НАСВ, додаток 9.2-структура НАСВ ім. П. Сагайдачного, що вказує на те, що НАСВ є розпорядником інформації, запитуваної ОСОБА_1 29 липня 2024 року, проте, у оскаржуваному рішенні цей доказ не наводиться, також не наводяться причини його неприйняття судом.
Апелянт зазначає, що у оскаржуваному рішенні наявне неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права; неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню, а тому позивач просить суд скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції у повному обсязі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу від 19 січня 2026 року Військова частина НОМЕР_1 зазначає, що рішення суду першої інстанції обґрунтоване та відповідає законодавству.
Одеський окружний адміністративний суд повно та всебічно дослідив обставини справи, належним чином оцінив докази та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність протиправної бездіяльності з боку Військової частини НОМЕР_1 . Висновки суду ґрунтуються на матеріалах службової перевірки, медичній документації, встановлених фактах проходження служби позивачем. Апеляційна скарга не містить жодного нового доказу, не спростовує встановлених судом першої інстанції фактичних обставин, зводиться до повторення позиції, яка вже була предметом оцінки суду. Незгода сторони з висновками суду не може бути підставою для скасування рішення. Щодо підстав для застосування Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №332, суд першої інстанції правильно встановив, що факт отримання позивачем травми 11 травня 2024 року у Військовій частині НОМЕР_1 не підтверджений, позивач звернувся за медичною допомогою лише 17 травня 2024 року, на момент прибуття до Військової частини НОМЕР_1 позивач мав хронічне захворювання колінного суглоба після оперування у 2023 році. За таких обставин, у Військової частини НОМЕР_1 не було підстав призначати та проводити розслідування відповідно до Інструкції, затвердженої наказом МОУ №332.
Крім того, у відзиві зазначено, що копію рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року апелянт отримав саме 08 грудня 2025 року. Отже, перебіг строку апеляційного оскарження розпочався 09 грудня 2025 року та закінчився 07 січня 2026 року включно. Апеляційну скаргу подано 08 січня 2026 року, тобто після спливу встановленого законом строку апеляційного оскарження. При цьому апелянтом не подано заяви про поновлення строку апеляційного оскарження, не наведено жодних поважних причин його пропуску. З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з підстав, визначених ст.299 КАС України. 
У відповіді на відзив від 22 січня 2026 року ОСОБА_2 вказав, що Військова частина НОМЕР_1 не зазначає, що обставини справи та докази досліджувались обмежено і лише у рамках обмеженої порушеннями матеріального та процесуального прав "всебічності", яка і дозволила визнати протиправну бездіяльність правомірною, що ніяк не відповідає вимогам справедливого і законного рішення.
ОСОБА_1 зазначив, що службове розслідування не проводилось, медичне лікування не надавалось, і суд першої інстанції обійшов визнання цих фактів попри наявність у матеріалах справи доказів про ці обставини.
Щодо тверджень про пропуск процесуального строку, надав скріншот із особистого електронного кабінету суду системи ЄСІТС, де зазначена дата заведення реєстраційної картки апеляційної скарги у системі електронного суду, якою є 06 січня 2026 року.
Рух справи
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2026 року відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року у справі №420/22096/25.
19 січня 2026 року від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу.
22 січня 2026 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив.
29 січня 2026 року матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року витребувано додаткові докази по справі.
23 лютого 2026 року від Військової частини НОМЕР_1 надійшли витребувані документи.
27 лютого 2026 року від Національної Академії Сухопутних Військ імені гетьмана Петра Сагайдачного надійшли витребувані документи.
27 лютого 2026 року справу призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Колегія суддів перевірила матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, та дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, на підтвердження чого суду надано копію посвідчення серії НОМЕР_3 , яке видане 20 грудня 2023 року.
Рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 26 березня 2025 року №10474/25/714/Р позивачу встановлено ІІ групу інвалідності.
Суд встановив, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_4 та, відповідно до розпорядження командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 01 травня 2024 року №116/2/1/17939, перебував у службовому відрядженні у Військовій частині НОМЕР_1 з 07 травня 2024 року по 26 червня 2024 року з метою навчання та фахової підготовки.
29 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Міністерства оборони України та до начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного із запитом на інформацію, в якому просив надати таку інформацію та документи, а саме:
« 1) З якою травмою я звертався з 11 травня 2024 року та протягом всього курсу навчання до медичної частини в/ч НОМЕР_5 ?
2) З якого приводу мене було звільнено від ранкового бігу та тупої семихвилинної «зарядки» на весь курс навчання?
3) Яка медична допомога була мені надана з цього приводу?
4) Надати всі копії з журналу хворих із записом медчастини в/ч НОМЕР_1 про моє звільнення від фізичних навантажень.
5) Надати копії всіх медичних документів із результатами зроблених медичних досліджень та проведеного лікування з цього приводу.
6) Надати копій відповідей на всі рапорти ОСОБА_1 , наданих ним на ім`я командира 3 ННР 49 НЦ в/ч НОМЕР_1 , щодо надання медичної допомоги, пов`язаної з травмою коліна.
7) Надати копії всіх медичних документів із результатами зроблених медичних досліджень та висновки за фактом звернення з травмою обох рук 25 червня 2024 року.
8) Яким чином та на підставі яких норм мені оформлювати інвалідність за умови того, що за фактом втрати працездатності обох рук, у медичній частині в/ч НОМЕР_1 не скадалась ані Форма №100, ані довідка про отримання травми?».
На підтвердження отримання Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного копії вказаного запиту позивачем до суду надано копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №65016035999927, відповідно до якого поштове відправлення отримано одержувачем 06 серпня 2024 року.
Як зазначено Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у відзиві, для опрацювання запиту позивача від 29 липня 2024 року та перевірки інформації, викладеної у ньому, його було надіслано до Військової частини НОМЕР_6 , про що повідомлено позивача.
27 травня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного із запитом на інформацію, в якому просив надати інформацію по восьми питанням інформаційного запиту ОСОБА_1 від 29 липня 2024 року.
У запиті було вказано, що 29 липня 2024 року направлено запит на інформацію з восьми питань щодо ненадання медичної допомоги ОСОБА_1 у НОМЕР_2 навчальному центрі під час перебування в ньому. Листом від 19 серпня 2024 року №1399/г начальник Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного повідомив, що у зв`язку із необхідністю уточнення даних термін проведення перевірки продовжено. У запиті зазначено, що за час, що минув, інформації на запит ОСОБА_1 не надано.
На підтвердження отримання Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного копії вказаного запиту, позивач надав копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового повернення №6503500062871, відповідно до якого поштове відправлення отримано одержувачем 30 травня 2025 року.
Як зазначено Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у відзиві, зважаючи на те, що Національна академія не є розпорядником запитуваної позивачем інформації, запит на інформацію позивача від 27 травня 2025 року надіслано для опрацювання до Військової частини НОМЕР_1 .
16 червня 2025 року Військовою частиною НОМЕР_1 складено листа №2691, яким повідомлено позивача про те, що ОСОБА_3 на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_6 від 07 серпня 2024 року №1088-АД «Про призначення службової перевірки за фактом ненадання медичної допомоги та можливості на лікування курсанту Військової частини НОМЕР_1 (водію розвідувального відділення розвідувального взводу Військової частини НОМЕР_4 ) солдату ОСОБА_1 » та наказу командира Військової частини НОМЕР_6 від 10 серпня 2024 року №1116-АД «Про продовження терміну проведення службової перевірки за фактом ненадання медичної допомоги та можливості на лікування курсанту Військової частини НОМЕР_1 (водію розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_4 ) солдату ОСОБА_1 » проведено службову перевірку.
У листі вказано, що за результатами службової перевірки ОСОБА_1 було надано роз`яснювальну інформацію по восьми питанням запиту від 29 липня 2024 року, а саме:
« 24 травня 2024 року солдат ОСОБА_1 звернувся в медичний пункт частини на контрольний огляд (книга амбулаторного прийому хворих №400 порядковий номер запису 66). Діагноз попередній.
27 травня 2024 року солдат ОСОБА_1 звернувся в медичний пункт частини на контрольний огляд (книга амбулаторного прийому хворих №400 порядковий номер запису 122). Діагноз попередній.
02 червня 2024 року солдат ОСОБА_1 звернувся в медичний пункт частини на контрольний огляд (книга амбулаторного прийому хворих №400С порядковий номер запису 235). Діагноз попередній.
06 червня 2024 року солдат ОСОБА_1 звернувся в медичний пункт частини на контрольний огляд (книга амбулаторного прийому хворих №400 порядковий номер запису 312). Діагноз попередній.
25 червня 2024 року солдат ОСОБА_1 звернувся в медичний пункт частини близько 21.00 з скаргою, на перелом обох рук. Був оглянутий черговим медичного пункту фельдшером сержантом ОСОБА_4 . Перелом рук не виявлено.
26 червня 2024 року солдат ОСОБА_1 , після подальших скарг на переломи рук, скерований на консультацію травматолога в Новояворівську лікарню ім. Юрія Липи санітарним транспортом (водій солдат ОСОБА_5 ) в супроводі санітара медичного пункту солдата ОСОБА_6 . Одночасно з солдатом ОСОБА_1 , цим же санітарним транспортом, на консультацію травматолога їхав солдат ОСОБА_7 .
Солдат ОСОБА_1 заявив скарги на перелом обох верхніх кінцівок був оглянутий травматологом, невропатологом. Патології з боку верхніх кінцівок не виявлено. Відповідними фахівцями записів у медичну книжку не зроблено так через відсутність патології.
Солдату ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд в ВМКЦ Західного регіону (м. Львів). Однак, він відмовився, мотивуючи це некомпетентністю військових лікарів та бажанням пройти обстеженням за місцем проходження служби у Військовій частині НОМЕР_4 ».
Так, судом встановлено, що на підставі інформаційного запиту ОСОБА_1 начальником медичної служби військової частини НОМЕР_6 майором медичної служби ОСОБА_3 , на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_6 від 07 серпня 2024 року №1088-АД «Про призначення службової перевірки за фактом ненадання медичної допомоги та можливості на лікування курсанту Військової частини НОМЕР_1 (водію розвідувального відділення розвідувального взводу Військової частини НОМЕР_4 ) солдату ОСОБА_1 » та наказу командира Військової частини НОМЕР_6 від 10 серпня 2024 року №1116-АД «Про продовження терміну проведення службової перевірки за фактом ненадання медичної допомоги та можливості на лікування курсанту Військової частини НОМЕР_1 (водію розвідувального відділення розвідувального взводу Військової частини НОМЕР_4 ) солдату ОСОБА_1 » проведено службову перевірку, про що зазначено у доповідній записці від 21 серпня 2024 року начальника медичної служби Військової частини НОМЕР_6 командиру Військової частини НОМЕР_6 .
Службовою перевіркою встановлено, що перше звернення солдата ОСОБА_1 за медичною допомогою до медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 відбулось 17 травня 2024 року, після огляду солдат ОСОБА_1 скерований на консультацію травматолога в Новояворівську лікарню імені Юрія Липи, був оглянутий травматологом та встановлений діагноз “посттравматичний хронічний синовііт лівого колінного суглоба, стан після операції артроскопії (грудень 2023 року)”.
Як зазначено у відзиві Військової частини НОМЕР_1 , позивач на момент прибуття до Військової частини НОМЕР_1 мав хронічне захворювання лівого колінного суглоба після оперування у 2023 році, з 11 травня 2024 року по 17 травня 2024 року за медичною допомогою не звертався, не звільнявся від виконання службових обов`язків.
Також, у відзиві Військової частини НОМЕР_1 вказано, що до командування Військової частини НОМЕР_1 повідомлень про факт травмування особового складу Військової частини НОМЕР_1 11 травня 2024 року від жодного суб`єкта не надходило.
Нормативно-правове обґрунтування 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VI визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.
Згідно статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Відповідно до статті 5 Закону №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.
Частинами 1, 2 статті 19 Закону №2939-VI встановлено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Згідно частини 3 статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.
Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, який затверджено Наказом Міністерства оборони України 21 листопада 2017 року №608 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371 (далі – Порядок №608).
Так, відповідно до п.2 розділу І Порядку №608, службова перевірка - комплекс заходів, які здійснюються відповідно до цього Порядку, з метою перевірки інформації про вчинення правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, встановлення осіб, які вчинили правопорушення.
Згідно з п.1 розділу VII Порядку №608 з метою перевірки інформації про факт правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, а також якщо особу правопорушника не встановлено, але виявлено факт правопорушення, проводиться службова перевірка.
Пунктом 2 розділу VII Порядку №608 визначено, що під час службової перевірки встановлюються:
особа, яка вчинила дисциплінарне правопорушення або порушення виконавської дисципліни;
обставини (час, місце, спосіб, наслідки тощо) правопорушення або порушення виконавської дисципліни;
не виконані або неналежно виконані військовослужбовцем розпорядження, доручення, вказівки начальників, службові обов`язки;
наявність чи відсутність події, з приводу якої призначалась перевірка.
У разі необхідності уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного правопорушення, за фактом якого проведено службову перевірку, та ступеня вини військовослужбовця за результатами службової перевірки може бути проведено службове розслідування.
Згідно з п.8 розділу VII Порядку №608 результати службової перевірки оформлюються доповідною запискою на ім`я посадової (службової) особи, яка призначила перевірку, та підписуються посадовою (службовою) особою, яка провела її одноособово, або головою комісії.
Відповідно до п.9 розділу VII Порядку №608 у доповідній записці зазначаються підстави та мета проведення службової перевірки, службові особи, які її проводили, вжиті заходи та отримані результати, висновки і пропозиції та інші відомості, необхідні для прийняття посадовою (службовою) особою, яка призначила перевірку, законного рішення.
Процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту (далі - військові частини) визначає Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України 27 жовтня 2021 року №332 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2021 року за № 1667/37289 (далі – Інструкція №332).
В той же час, відповідно до п.1 розділу ІІ Інструкції №332 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.
Пунктом 2 розділу ІІ вказаної Інструкції №332 визначено, що про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.
Пунктом 2 розділу ІІ вказаної Інструкції №332 також визначено, що у разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний:
терміново організувати надання домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за потреби його доставку до закладу охорони здоров`я;
негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини;
зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на дату настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків.
Пунктом 3 розділу ІІ Інструкції №332 нещасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця з дня надходження рапорту безпосереднього командира потерпілого або потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси.
У разі переформування військової частини, у якій стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться її правонаступником, а у разі ліквідації військової частини за відсутності її правонаступника встановлення факту настання нещасного випадку розглядається в судовому порядку.
Якщо рішенням суду встановлено факт настання нещасного випадку, розслідування організовує та проводить вищий орган військового управління, якому підпорядковувалася ліквідована військова частина.
Мотиви суду апеляційної інстанції
Колегія суддів дослідила матеріали справи та дійшла наступного висновку. 
Стосовно звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою суд зазначає, що остання подана в межах строку встановленого процесуальним законом. Рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/22096/25 ухвалене 08 грудня 2025 року, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі судових рішень 09 грудня 2025 року, забезпечено надання загального доступу 10 грудня 2025 року, а апеляційна скарга надіслана до суду 08 січня 2026 року, тобто в межах строків, встановлених законом на апеляційне оскарження. 
Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 , в якій він просив визнати неправомірною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана П. Сагайдачного, яка виразилась у ненаданні інформації на інформаційний запит ОСОБА_1 від 29 липня 2024 року, суд звертає увагу, що Національна академія сухопутних військ імені гетьмана П. Сагайдачного скерувала запит до Військової частини НОМЕР_6 , оскільки, остання не володіє запитуваною інформацією, а тому листом від 23 серпня 2024 року №7067 позивачу надано відповідь на його запит від 29 липня 2024 року, що свідчить про необґрунтованість вимог в цій частині.
У підтвердження отримання вказаного листа Національна академія сухопутних військ імені гетьмана П. Сагайдачного зазначає, що Військовою частиною надісланий лист №7067 з додатками засобами поштового зв`язку «Укрпошта» ОСОБА_1 .
Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності Національної академії сухопутних військ імені гетьмана П. Сагайдачного, яка виразилась у ненаданні інформації на інформаційний запит ОСОБА_1 від 27 травня 2025 року, Національна академія сухопутних військ імені гетьмана П. Сагайдачного не володіє запитуваною інформацією та скерувала запит до Військової частини НОМЕР_6 , на що також ОСОБА_1 надана відповідь листом №2691 від 16 червня 2025 року.
Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Національної академії сухопутних військ імені гетьмана П. Сагайдачного на користь позивача ОСОБА_1 матеріальних витрат щодо виготовлення і направлення інформаційних запитів у сумі 169 гривень, суд звертає увагу, що заявлені позивачем до стягнення витрати, пов`язані з підготовкою та направленням запитів, тобто реалізацією ним права на звернення та отримання інформації. Такі дії є формою здійснення позивачем належних йому прав та не можуть розглядатись як заподіяння шкоди з боку відповідача, в тому числі і з тих підстав, що понесені за волевиявлення особи.
Для стягнення зазначених коштів необхідним є встановлення сукупності умов, таких як протиправність поведінки, наявність шкоди, причинний зв`язок між ними, а також вини. Натомість, позивач не довів, що понесені ним витрати є прямим та неминучим наслідком саме протиправних рішень, дій чи бездіяльності відповідача.
Суд зазначає, що такі витрати не можуть бути визнані судовими витратами, оскільки вони понесені поза межами розгляду справи та до моменту відкриття провадження, а отже, не є витратами, безпосередньо пов`язаними з судовим розглядом. А тому, вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 , яка полягає у зобов`язанні Національної академії сухопутних військ імені гетьмана П. Сагайдачного, надати інформацію на запит ОСОБА_1 від 29 липня 2024 року та його повторне направлення від 27 травня 2025 року у повному обсязі згідно поставлених питань, суд знову звертає увагу, що Національна академія сухопутних військ імені гетьмана П. Сагайдачного не є розпорядником інформації щодо проходження позивачем навчання у Військовій частині НОМЕР_1 , а тому вказаний запит повинен був бути адресований Військовій частині НОМЕР_1 .
Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 , яка полягає у визнанні неправомірною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у ненаданні інформації на інформаційний запит ОСОБА_1 від 27 травня 2025 року, колегія суддів вважає її необґрунтованою, оскільки відповідь надана листом №2691 від 16 червня 2025 року (копію листа позивач додав до матеріалів справи в суді першої інстанції).
Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 , яка полягає у визнанні неправомірною дії Військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у наданні формальної відписки, а саме відповіді №2691 від 16 червня 2025 року з інформацією, яка не запитувалась ОСОБА_1 у інформаційному запиті від 29 липня 2024 року та у інформаційному запиті від 27 травня 2025 року, суд зазначає наступне. 
З матеріалів справи вбачається, що запит розглянутий відповідачем у встановлений строк, за результатами чого надано письмову відповідь. Факт ненадання відповіді судом не встановлено. Зміст відповіді, який не задовольнив позивача або не відповідав його очікуванням, не може автоматично свідчити про протиправність дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Доводи про «формальність» відповіді мають оціночний характер та ґрунтуються переважно на суб`єктивному сприйнятті її змісту. А тому, у цій частині позову теж слід відмовити.
Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 , яка полягає у визнанні неправомірною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у невиконанні у повному обсязі Інструкції №332, суд також вважає, що остання не підлягає задоволенню, оскільки, документальних доказів встановлення факту нещасного випадку матеріали справи не містять, службовим розслідуванням такі обставини не виявлені. У доповідній записці від 21 серпня 2024 року зазначено, що відсутній сам факт травмування солдата ОСОБА_1 , а, як наслідок, відсутні підстави на видачу відповідних документів, які б підтверджували факт травмування солдата ОСОБА_1 під час перебування на навчанні у Військовій частині НОМЕР_1 .
Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 , яка полягає у визнанні травми лівого коліна позивача ОСОБА_1 такою, що сталася в період проходження військової служби та при виконанні службових обов`язків у Військовій частині НОМЕР_1 та мала місце 11 травня 2024 року, колегія суддів зазначає, що суд не наділений повноваженням самостійно встановлювати медичні чи службові факти, замість компетентного органу, якщо відсутні докази істотного порушення процедури розслідування або протиправності прийнятих рішень. 
Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 , яка полягає у зобов`язанні Військової частини НОМЕР_1 виконати всі вимоги Інструкції №332, стосовно розслідування та обліку нещасного випадку суд наголошує, що така вимога не конкретизована, які саме треба вчинити на думку позивача дії, позовна заява не містить. Окрім цього, обов`язок щодо проведення спеціальних процедур, передбачених Інструкцією виникає за наявності факту нещасного випадку. За відсутності встановленої протиправності висновку службового розслідування та з огляду на те, що факт нещасного випадку не підтвердився, підстави для покладення на відповідача обов`язку виконувати процедуру відсутні. 
Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 , яка полягає у визнанні неправомірною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у невиконанні конституційних зобов`язань діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та що не було виконано у відношенні ОСОБА_1 після отримання ним травми коліна 11 травня 2024 року, проявилось у: ігноруванні потреби на медичну допомогу, ненаданні медичної допомоги, ненаданні лікування, відсутності фіксації події нещасного випадку, відсутності складання відповідної документації про нещасний випадок та позовної вимоги про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 утримуватись від вчинення дій та бездіяльності не на підставі Конституції та законів України, поза межами повноважень та всупереч меті, з якою ці повноваження надані, суд зазначає наступне.
Вказане формулювання носить загальний характер та не є конкретизованим, а тому оцінювалось судом першої інстанції в сукупності із іншими позовними вимогами. При цьому суд в ході розгляду справи не встановив наявності нещасного випадку, ігнорування потреби в медичній допомозі або інших обставин в цій частині.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність достатніх правових підстав для відмови у задоволенні адміністративного позову.
За правилами ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Керуючись статтями 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Повний текст судового рішення складений 05 березня 2026 року.

Суддя доповідач С.В. Дегтярьова

Судді А.В. Крусян

О.В. Яковлєв