Справа № 560/2278/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

10 березня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. 
розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову від 28.01.2026 ВП №79652886 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.09.2025 у справі №560/10110/25, виконано в межах наданих повноважень відповідно до вимог чинного законодавства.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні) з урахуванням положень статті 287 КАС України.
Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що жодних дій, спрямованих на своєчасне виконання рішення суду боржником по вказаному виконавчому провадженні та позивачем у цій справі не вчинено та рішення суду не виконано. Боржник попереджався про необхідність його самостійного виконання, однак рішення суду виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього заходу примусового виконання у вигляду накладення штрафу. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити. 
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.09.2025 у справі №560/10110/25, яке набрало законної сили 04.11.2025, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.01.2025 №ХС49690 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.
На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.09.2025 у справі №560/10110/25, головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснено з 01.02.2023 перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.01.2025 №ХС49690 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.
Розмір пенсії після перерахунку станом на 01.02.2023 склав 22984,40 грн.
Сума доплати за період з 01.02.2023 по 29.02.2024 становить 26707,20 грн.
На виконання постанови №185 головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області проведено перерахунок пенсії, розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024 становить 24817,74 грн., до виплати, з урахуванням норм статті 43 Закону №2262, розмір пенсії з 01.03.2024 складає 23610,00 грн.
На виконання постанови №209 головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області проведено перерахунок пенсії, розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 становить 26692,74 грн, до виплати, з урахуванням норм статті 43 Закону №2262, розмір пенсії з 01.03.2025 складає 23610,00 грн.
В межах виділених коштів на банківський рахунок ОСОБА_1 перераховано:
- в жовтні 2025 року – 185,35 грн частину з нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій за минулий час;
- в листопаді 2025 року – 187,35 грн частину з нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій за минулий час;
- в грудні 2025 року – 187,35 грн. - частину з нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій за минулий час.
24.11.2025 на підставі ст. 3, 4, 24, 25, 26, Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем на підставі заяви ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №79652886 та направлено сторонам виконавчого провадження для виконання та відома за вих. №12813.
22.01.2026 в порядку ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем направлено вимогу боржнику, якою зобов`язано:
1. Повідомити до 04.02.2026 державного виконавця про причини не виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.11.2025 за №79652886.
2. Виконати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/10110/25 на підставі виконавчого листа, виданого 13.11.2025, в порядок та в спосіб визначений виконавчим документом.
3. В разі наявності заборгованості в результаті виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі 560/10110/25 повідомити щодо включення рішення суду, стягувачем за яким являється ОСОБА_1 , у чергу для виплати заборгованості за даним рішенням, та дати даної виплати.
Згідно з повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, від 28.01.2026 державним виконавцем встановлено те, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.09.2025, яке набрало законної сили згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025 (отримана 06.11.2025), головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснено з 01.02.2023 перерахунок пенсії, ОСОБА_1 виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.01.2025 №ХС49690 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.
Розмір пенсії після перерахунку станом на 01.02.2023 склав 22984,40 грн.
Під час перевірки інформації та доданих документів до відповіді на постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що рішення суду боржником не виконано, так як проводиться виплата пенсії без врахування рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/10110/25 а саме, згідно розрахунку пенсії стягувача по пенсійній справі за №ХС49690-Міноборони розмір пенсії станом на 01.03.2025 становить 26692,74 грн., а виплачується 23610,00 грн.
Оскільки за позицією відповідача станом на 28.01.2026 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду за №560/10110/25 залишається не виконаним, державним виконавцем складено Акт про невиконання рішення суду без поважних причин.
28.01.2026 державним виконавцем винесено постанову ВП №79652886 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області штрафу за невиконання рішення суду без поважним причин у розмірі 5100,00 грн.
Позивач, не погоджуючись із цією постановою, звернувся з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).
Положеннями статті 3 Закону №1404-VIII закріплено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Відповідно до частини 6 статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Положеннями статті 27 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Частина четверта статті 19 Закону №1404-VIII передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання боржником судового рішення у встановлений строк без поважних причин.
Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.
Тобто, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано і таке невиконання сталося без поважних на те причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.
Визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме невиконання рішення суду без поважних причин. Згідно з усталеної судової практики поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.
Відповідно до положень статті 28 Закону № 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1- 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника. Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених ст.18 Закону №1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження свої обов`язків.
Зокрема, частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до змісту положень частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Виходячи з аналізу вищевказаних норм можна дійти висновку, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.
На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.09.2025 у справі №560/10110/25, головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснено з 01.02.2023 перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.01.2025 №ХС49690 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.
Як встановлено судом розмір пенсії стягувача після перерахунку станом на 01.02.2023 склав 22984,40 грн.
З 01.03.2024 розмір пенсії становить 24817,74 грн., до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії визначено 23610,00 грн.
З 01.03.2025 розмір пенсії становить 26692,74 грн, до виплати, з урахуванням максимального розміру пенсії з 01.03.2025 складає 23610,00 грн.
Разом з тим, суд зазначає, що у вказаному судовому рішенні вирішено питання застосування норм Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08 липня 2011 року при перерахунку пенсії.
Однак, незважаючи на те, що судом вирішено спірні правовідносини між сторонами та вказано на непоширення на такі правовідносини положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668- VI від 08 липня 2011 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в порушення висновків, викладених у рішенні Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.09.2025 у справі №560/10110/25, при здійсненні чергового перерахунку розміру пенсії продовжило застосовувати до пенсіїположення статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08 липня 2011 року щодо обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Позивачем, в свою чергу, зазначено, що черговою зміною умов пенсії слід вважати її зміну внаслідок індексації на виконання постанови Кабінету Міністрів України №185 від 23.02.2024 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році".
Також, позивачем зазначено, що фактично, вказані у постанові про накладення штрафу вимоги стосуються правомірності дій пенсійного органу щодо обмеження пенсійної виплати позивачу після її індексації відповідно до Постанови №185 максимальним розміром, які повинні розглядатися в іншому позовному провадженні, оскільки рішення суду виконано чітко відповідно до його мотивувальної та резолютивної частин, як того вимагає ст.ст.246, 322 КАС України. Тобто, зазначені дії не були предметом судового розгляду, а відповідно не можуть бути похідними щодо виконання рішення суду, за яким відкрито виконавче провадження.
Суд звертає увагу на тому, що станом на момент здійснення такого перерахунку пенсії у зв`язку із її індексацією, чинної норми, яка б визначала розмір максимального обмеження, закон не містить, оскільки положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-ХІІ рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнані такими, що не відповідають Конституції України, внаслідок чого втратили чинність з дати ухвалення відповідного Рішення Конституційного Суду України.
З часу прийняття рішення у справі №560/10110/25 пенсійне законодавство в частині, що стосується обмеження виплати пенсії максимальним розміром, змін не зазнавало.
Закон не уповноважує територіальний орган Пенсійного фонду на власний розсуд визначати підстави, умови та максимальний розмір для обмеження пенсійних виплат.
Під час проведення наступних перерахунків пенсії позивача пенсійний орган не вправі застосовувати обмеження максимального розміру пенсії з тих підстав, яким вже надано оцінку у судовому рішенні , що набрало законної сили.
Слід зазначити, що судове рішення, яке набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним), основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними.
Зобов`язальна частина рішення містила початкову дату проведення перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром - без часового обмеження в майбутньому.
Суд наголошує на обов`язковості висновків суду у справі щодо перерахунку пенсії для пенсійного органу не лише в межах цієї справи, але і під час виникнення/існування інших правовідносин, які пов`язані з пенсійним забезпеченням позивача , включаючи подальші перерахунки пенсії (до виникнення передбачених законом підстав для застосування обмеження).
Зазначеної позиції підтримується Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 12.12.2023 у справі № 240/20185/23, від 09.10.2024 у справі № 560/10227/24, у справі №240/5931/24.
Отже, безпідставними є доводи позивача, що фактично, вказані у постанові про накладення штрафу вимоги стосуються правомірності дій пенсійного органу щодо обмеження пенсійної виплати позивачу після її індексації відповідно до Постанови №185 максимальним розміром, які повинні розглядатися в іншому позовному провадженні.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не виконано належним чином рішення суду у справі №560/10110/25, оскільки пенсія позивачу виплачується з обмеженням максимальним розміром.
Отже, постанова відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 28.01.2026 ВП №79652886 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області штрафу у розмірі 5100,00 грн є правомірною.
В силу частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відсутні підстави для відшкодування судових витрат.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови від 28.01.2026 ВП №79652886 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн, відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) 	
Відповідач:	Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Тернопільська, 13/2,м. Хмельницький,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29018 , код ЄДРПОУ - 45798761) 	

Головуючий суддя 		В.К. Блонський