Справа № 521/20844/25 
Провадження № 2-о/521/86/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі: 
головуючого судді — Леонова О.С., 
за участю секретаря судового засідання — Должненко В.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення,
В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року заявниця звернулася до Хаджибейського районного суду міста Одеси із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
В обґрунтування своїх вимог, з урахуванням поданої заяви про зміну предмета, ОСОБА_1 зазначає, що вона набула право на призначення пенсії за віком. З метою реалізації цього права вона звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України, однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України від 13.11.2025 року № 155350025854 їй було відмовлено у призначенні пенсії. Відмова мотивована тим, що до її страхового стажу не враховано трудову книжку серії НОМЕР_1 від 19.05.1982 року, оскільки на першій сторінці документа запис про зміну прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » (виконаний російською мовою) здійснено не у відповідному порядку.
Заявниця вказує, що об`єктивно позбавлена можливості у позасудовому порядку внести зміни до актових записів цивільного стану або отримати підтверджуючі архівні довідки, оскільки відповідні архіви залишилися на тимчасово окупованій території Донецької області. З огляду на це, з метою захисту свого порушеного права на пенсійне забезпечення, заявниця просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документа, а саме: трудової книжки серії НОМЕР_2 , дата заповнення 19.05.1982 року, виписаної на ім`я « ОСОБА_4 » із внесеним записом про зміну прізвища на « ОСОБА_3 ».
Заявниця у судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності.
Представники заінтересованих осіб — Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції — у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Належним чином оформлених відзивів чи письмових пояснень щодо суті змінених вимог до суду не надходило.
Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 24 грудня 2025 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду від 27 лютого 2026 року до участі у справі як заінтересовану особу залучено Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
16 березня 2026 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну предмета заяви та залишення без розгляду її попередніх вимог (щодо встановлення фактів зміни прізвища та виправлення технічної помилки в актовому записі).
Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 16 березня 2026 року заяву ОСОБА_1 про зміну предмета було прийнято до розгляду; подальший розгляд справи ухвалено здійснювати з урахуванням уточнених вимог. Цією ж ухвалою суду первісні вимоги заявниці про встановлення фактів зміни прізвищ та наявності технічних помилок у реєстрах — залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України за відповідним клопотанням заявниці.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що ОСОБА_1 (надалі — Заявниця) досягла пенсійного віку та звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України від 13.11.2025 року № 155350025854 Заявниці було відмовлено у призначенні пенсії. Зі змісту вказаного рішення вбачається, що підставою для відмови стало неврахування до страхового стажу періодів роботи, зазначених у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , дата заповнення 19.05.1982 року, виписаній на ім`я « ОСОБА_4 » (російською мовою). Відмова мотивована тим, що на першій сторінці (титульному аркуші) вказаної трудової книжки запис про зміну прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » здійснено не у відповідному порядку (зокрема, не вказано номер свідоцтва про шлюб як підставу для внесення змін).
Судом досліджено копію трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.05.1982 року. На титульній сторінці документа наявний запис прізвища « ОСОБА_2 », яке закреслено однією рискою, і вище вписано « ОСОБА_3 ». На внутрішній стороні обкладинки міститься запис про те, що прізвище змінено на « ОСОБА_3 » на підставі свідоцтва про шлюб, проте номер та дата свідоцтва не зазначені, запис не завірений належним чином (відсутня печатка роботодавця).
Судом також встановлено, що Заявниця укладала шлюби та змінювала прізвища, що відображено у наданих нею копіях документів. Зокрема, 29.09.1983 року було зареєстровано шлюб із ОСОБА_5 , після чого прізвище змінено на « ОСОБА_3 ». Після розірвання другого шлюбу 23.09.1994 року прізвище змінено на « ОСОБА_6 » (відповідно до актового запису про зміну імені № 17 від 22.02.1999 року).
Заявниця зверталася до органів державної реєстрації актів цивільного стану з метою отримання архівних довідок або внесення виправлень до актових записів, однак отримала відмову. Згідно з листом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.10.2025 року, паперові носії відповідних актових записів, складені у м. Маріуполі, залишилися на тимчасово окупованій території, що унеможливлює проведення перевірки та внесення змін.
Суд констатує, що право Заявниці на соціальний захист (пенсійне забезпечення), гарантоване ст. 46 Конституції України. Перешкодою для реалізації цього права є наявність розбіжностей у правовстановлюючому документі (трудовій книжці) та неможливість їх усунення у позасудовому порядку через об`єктивні обставини, спричинені збройною агресією Російської Федерації та тимчасовою окупацією територій України. Звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є належним та єдино можливим способом захисту інтересів Заявниці.
Мотивована оцінка аргументів сторін та застосовані норми права
Оцінюючи доводи Заявниці щодо належності їй зазначеної трудової книжки, суд виходить з такого.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Суд зазначає, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, який підтверджує його стаж роботи (ст. 48 КЗпП України, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»). Відсутність належного оформлення запису про зміну прізвища на титульному аркуші трудової книжки не може бути підставою для позбавлення особи права на пенсійне забезпечення за відпрацьований час.
Оцінюючи сукупність поданих доказів, суд бере до уваги, що:
1.Ім`я, по батькові та дата народження, зазначені у трудовій книжці серії НОМЕР_1 (« ОСОБА_7 »), повністю збігаються з паспортними даними Заявниці.
2.Первісне прізвище, вписане у трудову книжку (« ОСОБА_2 »), відповідає дошлюбному прізвищу ОСОБА_8 та її поточному прізвищу.
3.ОСОБА_9 записів у трудовій книжці не містить суперечностей та узгоджується з іншими документами, наданими Заявницею.
Суд також враховує усталену судову практику Верховного Суду, згідно з якою формальні неточності або недоліки, допущені роботодавцем при заповненні трудової книжки, не повинні позбавляти працівника права на врахування відповідного стажу, якщо факт належності документа саме цій особі не викликає сумнівів та підтверджується іншими доказами.
Заінтересовані особи не надали суду жодних доказів чи аргументів, які б спростовували доводи Заявниці або свідчили про те, що зазначена трудова книжка належить іншій особі.
Докази, відхилені судом, та норми права, які суд не застосував
Під час розгляду справи суд не відхиляв доказів, поданих Заявницею, оскільки вони є належними, допустимими та достатніми для встановлення факту. Суд також не застосовував норми Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та відповідні Правила внесення змін до актових записів, оскільки, з урахуванням поданої Заявницею заяви про зміну предмета, вимоги щодо внесення виправлень до реєстрів судом не розглядалися.
Висновок суду
З огляду на викладене, суд вважає повністю доведеним той факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , дата заповнення 19.05.1982 року, виписана на ім`я « ОСОБА_4 » із внесеним записом про зміну прізвища на « ОСОБА_3 », належить Заявниці — ОСОБА_1 . Встановлення цього факту має для Заявниці юридичне значення, оскільки є необхідним для підтвердження її страхового стажу та призначення пенсії за віком. Заява підлягає задоволенню в повному обсязі.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, згідно з якою при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, судовий збір, сплачений Заявницею, залишається за нею.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:

 
1.Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення — задовольнити повністю.
2.Встановити факт належності  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків — НОМЕР_3 ) правовстановлюючого документа, а саме: трудової книжки серії НОМЕР_2 , дата заповнення 19.05.1982 року, виписаної на ім`я « ОСОБА_4 » із внесеним записом про зміну прізвища на « ОСОБА_3 ».
3.Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, залишити за заявницею.
4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
5.Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи: 
Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Заінтересована особа 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ — 20987385. 
Заінтересована особа 2: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: 84116, Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Батюка, 24-б, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ — 44548517.
Повне судове рішення складено 16 березня 2026 року.

Суддя: О. С. Леонов

16.03.26