Справа №461/858/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року            м.Львів
Галицький районний суд м. Львова у складі: 
головуючого судді   Мироненко Л.Д.
секретаря судових засідань  Курилюк А.І.,
розглянувши в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,-
ВСТАНОВИВ:
Зміст заявлених вимог.

ОСОБА_1 звернулась до Галицького районного суду м. Львова із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої , Харківським обласним управлінням у справах видавництв, поліграфії, Харківська ОБЛКОНТОРА книжкової торгівлі “ОБЛКНИГОТОРГ”, дата заповнення 6 листопада 1981 року (російською мовою).
В обґрунтування заяви зазначає, що вона звернулась до ГУ Пенсійного фонду у Львівській області за призначенням пенсії. Однак, під час опрацювання документів, необхідних для призначення пенсії, зокрема, підтвердження трудового стажу, було виявлено помилку в написанні прізвища. Так, у трудовій книжці серії помилково написано прізвище присвоєне їй після одруження “ ОСОБА_2 », в той час як правильним є прізвище « ОСОБА_3 ».
Заявник зазначає, що внаслідок помилкового написання прізвища у вищенаведеній трудовій книжці вона позбавлена можливості оформлення належної їй пенсії, а відтак змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності їй зазначеного документа.

Рух справи у суді.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30.01.2026 року відкрито провадження в даній справі та призначено її до розгляду.
Позиція сторін по справі
Заявник та її представник в судове засідання не з`явились, просили здійснювати розгляд справи за їх відсутності. У письмових поясненнях представник заявника зазначила, що внесення виправлення до трудової книжки в позасудовому порядку є неможливим, оскільки підприємство, яке видавало та заповнювало вказану трудову книжку, перебуває у стані ліквідації.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області надав письмові пояснення щодо заяви ОСОБА_1 та просить врахувати їх при прийнятті рішення. Зокрема, останній зазначив, що 04.07.2025 ОСОБА_1 звернулася на усну консультацію до Головного управління щодо необхідного стажу для призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 Головним управлінням надано роз`яснення, що у трудовій книжці серії НОМЕР_1 виданої Харківським обласним управлінням у справах видавництв, поліграфії, дата заповнення 6 листопада 1981 року, з помилкою написано прізвище присвоєне після одруження « ОСОБА_2 », правильним є прізвище « ОСОБА_3 ».
Встановлені судом фактичні обставини.

Судом встановлено та учасниками справи не заперечується, що 04.07.2025 ОСОБА_1 звернулася на усну консультацію до Головного управління щодо необхідного стажу для призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»
Головним управлінням надано роз`яснення, що у трудовій книжці серії НОМЕР_1 виданої Харківським обласним управлінням у справах видавництв, поліграфії, дата заповнення 6 листопада 1981 року, з помилкою написано прізвище присвоєне після одруження " ОСОБА_2 ", правильним є прізвище « ОСОБА_3 ».
До матеріалів справи додана копія трудової книжки книжці серії НОМЕР_1 виданої Харківським обласним управлінням у справах видавництв, поліграфії, дата заповнення 6 листопада 1981 року, титульна сторінка якої заповнена російською мовою. У графі прізвище зазначено: « ОСОБА_4 » (закреслено) та « ОСОБА_2 », дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 виданим Миколаївським РВ УМВС України у Львівській області 15.03.2005 року, прізвище позивача « ОСОБА_3 », дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно Картки платника податків, виданої 04.08.2021 року прізвище заявника – « ОСОБА_3 ». 
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 17.08.2012 року, прізвище заявника до державної реєстрації шлюбу було – « ОСОБА_4 », після державної реєстрації шлюбу - « ОСОБА_3 ». 
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 14.11.1995 року , укладеного між громадянином ОСОБА_5 і громадянкою ОСОБА_1 , , прізвище заявника після розірвання щлюбу залишилось – « ОСОБА_3 ».
Крім того, судом встановлено, що згідно відповіді Архівного відділу виконавчого комітету Харківської міської ради в Архівному відділі немає інформації чи існує на теперішній час Харківське обласне управління у справах видавництв, поліграфії, або які у неї правонаступники. 
Відповідно до відповіді Головного управління статистики у Харківській області в ЄДРПОУ Харківської області станом на 12.03.2026 року суб`єкт з назвою Харківське обласне управління у справах видавництв, поліграфії. Харківська ОБЛКОНТОРА книжкової торгівлі «ОБЛКНИГОТОРГ» не числиться, відомості з ЄДР не надходили.
Судом також встановлено, що відповідно до рішення Господарського суду Харківської області від 06.02.2008 у справі № 29/35-08 ДП Харківський облкниготорг, в силу наказу № 109 від 26.03.1990р. по РО “Укркнига” перейменований в обласне об`єднання по розповсюдженню книги “Харківкнига”. 
Згідно з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2015 у справі №820/2688/15 припинено юридичну особу колективне підприємство "Харківкнига" (61105, м. Харків, пр-т 50- річчя СРСР, буд. 29/А, код 02471293).
Крім того, 10.03.2026 року представник заявника – адвокат Юнко М.В. зверталась із адвокатським запитом до Державного архіву Харківської області щодо надання інформації про реєстрацію юридичної особи «Харківське обласне управління у справах видавництв, поліграфії. Харківська ОБЛКОНТОРА» та її реорганізацію, зміну назви. Однак відповіді на зазначений запит отримано не було.

Мотиви прийняття рішення.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 7 ст.19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.
Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567 цс 18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Відповідно листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 273 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Відповідно до норм статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).
На підставі досліджених судом доказів, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , видана Харківським обласним управлінням у справах видавництв, поліграфії, Харківська ОБЛКОНТОРА книжкової торгівлі “ОБЛКНИГОТОРГ, дійсно належить заявнику – ОСОБА_1 , а за такого заява про встановлення факту належності останній правовстановлюючого документа, який необхідний для призначення пенсії згідно з чинним законодавством, є обґрунтованою, доведеною і такою, що підлягає задоволенню.
При цьому, суд враховує. що внести виправлення в позасудовому порядку є неможливим, оскільки підприємство, яке видавало та заповнювало вказану трудову книжку, ліквідоване.
Керуючись ст.ст. 293-294, 315, 316, 318 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,- задовольнити.
Встановити факт належності громадянці України  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП  НОМЕР_4 , правовстановлюючого документу, а саме: трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої Харківським обласним управлінням у справах видавництв, поліграфії, Харківська ОБЛКОНТОРА книжкової торгівлі «ОБЛКНИГОТОРГ», яка заповнена 6 листопада 1981 року на ім`я (російською мовою) « ОСОБА_6 ».
Повний текст рішення суду виготовлено 27 березня 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області ( адреса: м. Львів, вул. М. Андрея, буд. 10, код ЄДРПОУ 13814885).

Суддя          Мироненко Л.Д.