Справа № 690/150/26
Провадження № 3/690/42/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2026 року         м. Багачеве
Суддя Багачевського міського суду Черкаської області Линдюк В.С., розглянувши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 06.04.2023 року територіальним підрозділом Державної міграційної служби України № 7123, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , освіта середня спеціальна, неодружений, офіційно не працевлаштований, постановою Богуславського районного суду Київської області від 23.04.2025 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, інші відомості суду не відомі, за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , будучи позбавленим постановою Богуславського районного суду Київської області від 23.04.2025 року в справі № 358/550/25, яка 06.05.2025 року набрала законної сили, права керування транспортним засобами строком на 5 років, повторно, 20.02.2026 року о 18 год. 43 хв., у порушення пп. а) п. 2.1 Правил дорожнього руху та ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», керував автомобілем ВАЗ 2106, н.з. НОМЕР_3 , по вул. Індустріальне шосе в м. Багачеве.
Своїми діями  ОСОБА_1 20.02.2026 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, – повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
ОСОБА_1 у судовому засідання свою вину у вчиненні даного правопорушення визнав та надав пояснення за змістом яких був обізнаним про заборону керувати транспортними засобами, однак 20.02.2026 року у вечірній час керував автомобілем ВАЗ 2106, н.з. НОМЕР_3 , який належить його діду, що зумовленого особистими потребами.
Переглядом відеозаписів, долучених до матеріалів справи, підтверджено факт зупинки працівниками поліції автомобіля ВАЗ 2106, н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив працівникам поліції обставини керування транспортним засобом, хоча позбавлений такого права судом.
Постановою Богуславського районного суду Київської області від 23.04.2025 року в справі № 358/550/25, яка 06.05.2025 року набрала законної сили, з урахуванням постанови цього ж суду від 31.03.2026 року про виправлення описки, ОСОБА_1 ,      ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення 21.03.2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобами на строк 5 років.
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 11.04.2015 року, власником автомобіля ВАЗ 2106, н.з. НОМЕР_3 , є ОСОБА_2 , який проживає в с. Бужанка Лисянського району Черкаської області.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали адміністративної справи, що мають доказове значення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, встановивши фактичні обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, вважаю доведеною вину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні 20.02.2026 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, – повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.
З урахуванням вказаного, крім іншого, діянням, що утворює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, яка є нормою-дефініцією для ч. 5 ст. 126 КУпАП, є керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Відповідно до змісту пп. а) п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами) передбачено, що водій механічного транспортного засобу, крім іншого, повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
За змістом ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення.
При цьому, в ході розгляду справи не встановлено наявність обставин, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, зокрема вчинення ним 20.02.2026 року даного адміністративного правопорушення в стані крайньої необхідності, в розумінні ст. 18 КУпАП, чи в стані неосудності, в розумінні ст. 20 КУпАП.
Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.
При цьому, саме по собі визнання вини у вчинені адміністративного правопорушення не може ототожнюватися із щирим розкаянням винної особи, оскільки щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення винної особи до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку ним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, чого в діях ОСОБА_1 з урахуванням обставин справи не встановлено. 
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3 , не встановлено.
Положеннями ч. 1 ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до змісту правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 08.02.2023 року в справі № 464/4690/20, суд, призначаючи особі адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, обмежує таке його право на певний строк, що призводить як до формального, так і до реального унеможливлення керування транспортними засобами.
Крім того, відповідно до висновків Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладених у постанові від 04.09.2023 року в справі № 702/301/20, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.
Також Верховним Судом вказано, що при цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.
Підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.
Вказані висновки Верховного Суду є вагомими та підлягають до застосування, в якості аналогії і під час накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за адміністративні правопорушення на транспорті, санкцією яких передбачено такий вид даного адміністративного стягнення, в силу того, що відповідно до змісту абз. 2 п. 20, абз. 8 п. 21 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 511), рішення суду про позбавлення права на керування транспортними засобами, яке набрало законної сили, підлягає надсиланню до територіального сервісного центру МВС за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, зазначеної в цьому рішенні, та вже перед складенням іспитів працівник територіального сервісного центру МВС, крім іншого, перевіряє відомості про особу, яка подала зазначені документи, за державними реєстрами щодо осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами або тимчасово обмежених у цьому праві.
З огляду на вказане вбачається, що накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами особи, яка навіть не отримувала посвідчення водія, перешкоджатиме і в майбутньому отримати його упродовж строку, визначеного в судовому рішенні, зокрема в формі постанови.
Положеннями ст. 28 КУпАП передбачено, що оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.
За змістом абз. 4 п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» не можна накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.
Відповідно до матеріалів справи автомобіль ВАЗ 2106, н.з. НОМЕР_3 , яким 20.02.2026 року керував ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, належить ОСОБА_4 , в зв`язку з чим адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення даного транспортного засобу, не підлягає застосування відносно ОСОБА_1 . 
Відповідно до змісту ч.ч. 2, 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті, тобто 10 років.
Згідно ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Таким чином, на час розгляду справи строк не відбутого ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, накладеного постановою Богуславського районного суду Київської області від 23.04.2025 року в справі № 358/550/25, яка 06.05.2025 року набрала законної сили, становить 4 роки 22 дні.
З огляду на вказане, при визначені ОСОБА_1 виду та міри адміністративного стягнення, в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, а також особу винного, який не є власником автомобіля ВАЗ 2106, н.з. НОМЕР_3 , та систематично вчиняє адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не маючи посвідчення водія, вважаю за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу, розмір якого є безальтернативним за санкцією даної статті, – 2 400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на даний час становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строк наближеним до максимально – 6 (шість) років 6 місяців, без оплатного вилучення транспортного засобу – автомобіля ВАЗ 2106, н.з. НОМЕР_3 .
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 30 КУпАП тривалість додаткового покарання ОСОБА_1 у виді позбавленням права керування транспортними засобами слід визначити на строк 10 (десять) років.
З урахуванням положень ч.ч. 1, 2 ст. 40-1 КУпАП наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 у дохід держави судового збору в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 27, 28, 30, 33-35, 40-1, 126, 221, 245, 251, 255, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Визнати винуватим  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні 20.02.2026 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на даний час становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп., який підлягає сплаті за наступними реквізитами: рахунок отримувача – UA908999980313111256000026001, отримувач – ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача – 37993783, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету – 22030106, з обов`язковим зазначенням у призначені платежу «сплата судового збору стягнутого на користь держави постановою Багачевського міського суду Черкаської області від 14.04.2026 року в справі № 690/150/26».
Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Штраф має бути сплачений правопорушником на рахунок за наступними реквізитами: рахунок отримувача – UA918999980313030149000023001, отримувач – ГУК у Черкаській області/Черкаська обл./21081300, код отримувача – 37930566, банк отримувача – Казначейство України (ЕПК), код класифікації доходів бюджету – 21081300, з обов`язковим зазначенням у призначені платежу «сплата штрафу за постановою Багачевського міського суду Черкаської області від 14.04.2026 року в справі № 690/150/26, протокол про адміністративне правопорушення від 27.02.2026 року серії ЕПР1 № 601882», не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, – 81 600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) грн., та витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП, до Черкаського апеляційного суду через Багачевський міський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя          Линдюк В.С.