ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року	Львів	Справа № 260/6923/24 пров. № СК-А/857/31391/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Глушка І.В.
суддів: Затолочного В.С., Судової-Хомюк Н.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року, ухвалене суддею Маєцькою Н.Д. у м. Ужгород, повний текст якого складений 04 липня 2025 року, у справі №260/6923/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - ОСОБА_4 , про визнання протиправними і скасування рішень, зобов`язання до вчинення дій, –
В С Т А Н О В И В :
05 листопада 2024 року позивачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до відповідачів - Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якому просили (з урахуванням заяви від 17 лютого 2025 року представника позивачів про зміну предмету позову):
- визнати протиправними та скасувати протокольне рішення від 30.08.2024 №16/в засідання комісії Міністерства Оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум та протокольне рішення від 20.09.2024 року №20/зм засідання комісії Міністерства Оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум; 
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 , що полягають у невиправдано тривалому оформленні документів для отримання позивачами коштів; 
- зобов`язати Міністерство Оборони України призначити/прийняти рішення про призначення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 року № 975 і направити його разом з відповідними документами в ІНФОРМАЦІЯ_4 ; 
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 видати наказ про виплату ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги в розмірі 620250 гривень ОСОБА_2 та 620250 гривень ОСОБА_3 та стягнути і виплатити на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги в розмірі 620250 гривень ОСОБА_2 та 620250 (шістсот двадцять тисяч двісті п`ятдесят гривень) гривень ОСОБА_3 шляхом її перерахування на банківські рахунки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 або через касу.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано п. 23 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30 серпня 2024 №16/в, в частині відмови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у призначенні одноразової грошової допомоги.
Визнано протиправним та скасувати п. 5 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 20 вересня 2024 року №20/зм в частині що стосується ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
Зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у розмірі по 620250,00 грн кожній, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 та надіслати зазначене рішення разом з документами до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 видати наказ про виплату ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у розмірі по 620250,00 грн кожній та виплатити їм одноразову грошову допомогу у вказаному розмірі.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Міністерство оборони України оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що судом неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю. 
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що пунктом 19 Порядку № 975 передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння. Згідно листа Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи від 24.01.2024 № 02.2-05/517, старший сержант ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), на час смерті перебував у стані алкогольного сп`яніння. Тобто, даними документами підтверджено смерть ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння.
Вважає, що ч. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними злочину чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження. Таким чином, вважає позовні вимоги є необґрунтованими, і задоволенню не підлягають.
Позивачі через свого представника подали до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечили щодо її доводів та просили залишити рішення суду без змін.
Інші учасники справи правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав. 
Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ). 
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , що видане Хустським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). 
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 3225 від 14 червня 2022 року Комунальної установи “Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи” Закарпатської обласної ради, причина смерті ОСОБА_5 – гостра коронарна смерть. 
Відповідно до витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 22 серпня 2022 року, захворювання ОСОБА_5 “гостра коронарна смерть”, яке згідно лікарського свідоцтва про смерть № 3225 від 06.06.2022, виданого Запорізьким обласним бюро судово-медичної експертизи, витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 09.06.2022 року № 151, копії наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 08.07.2022 № 996 “Про результати розслідування по факту смерті старшого сержанта ОСОБА_5 ”, довідки № 2816 від 18.06.2022 року, виданої військовою частиною НОМЕР_2 про безпосередню участь в бойових діях та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18.06.2022, послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 – захворювання і причина смерті, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. 
Судом встановлено, що 10 січня 2023 року ОСОБА_1 (мати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ) звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_9 із заявою про виплату її донькам одноразової грошової допомогу у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_8 , внаслідок гострої коронарної смерті, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби в зоні проведення бойових дій їхнього батька - старшого сержанта ОСОБА_5 
10 січня 2023 року заява ОСОБА_1 надіслана до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Відповідно до п. 23 витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30 серпня 2024 року № 16/в, комісія дійшла висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги: матері та двом дочкам померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, старшого сержанта ОСОБА_5 , оскільки на час смерті він перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено листом Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи від 24.01.2024 № 02.2-05/517.
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 20 вересня 2024 року № 20/зм у зв`язку з технічною помилкою в частині зазначення причинного зв`язку смерті (замість захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини зазначено захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби) пункт 23 протоколу засідання Комісії від 30.08.2024 № 16/в викладено в такій редакції: «матері та двом дочкам, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, старшого сержанта ОСОБА_5 , оскільки на час смерті він перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено листом Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи від 24.01.2024 року № 02.2-05/517.».
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачі звернулись до суду за захистом порушених праа.
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII) передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.
Згідно ч.1 ст.16 Закону №2011-ХІІ у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Як передбачено ч. 1 ст. 16-2 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;
500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону;
б) 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 було затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок №975).
Згідно з п. 3 Порядку № 975 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Відповідно до п. 4 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
Як передбачено пунктом 5 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста:
- у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);
- у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).
Відповідно до п. 10 Порядку № 975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:
заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;
витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);
витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
До заяви додаються копії:
документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;
свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;
свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);
свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);
документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);
свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;
документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);
рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);
рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);
постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.
У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.
Відповідно до п. 12 Порядку № 975 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Згідно з п. 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.
Як передбачено п. 23 Порядку № 975 (в редакції чиннім на момент розгляду справи), керівник уповноваженого органу після визначення переліку осіб, зазначених у пунктах 8 і 9 цього Порядку, які мають право на одержання одноразової грошової допомоги (зокрема з урахуванням особистого розпорядження), подає у 15-денний строк з дня реєстрації документів, передбачених пунктами 20 і 21 цього Порядку, розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 20 і 21 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження від уповноваженого органу висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, зазначених у пунктах 20 і 21 цього Порядку, приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення зазначених документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують підтвердження обставин, зазначених у документах, чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявнику з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 10 січня 2023 року звернулася із заявою про виплату її неповнолітнім донькам – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю їхнього батька ОСОБА_5 . 
Згідно з п. 23 витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30 серпня 2024 року № 16/в, комісія дійшла висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги: матері та двом дочкам померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, старшого сержанта ОСОБА_5 , оскільки на час смерті він перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено листом Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи від 24.01.2024 року № 02.2-05/517.
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 20 вересня 2024 року № 20/зм у зв`язку з технічною помилкою в частині зазначення причинного зв`язку смерті (замість захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини зазначено захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби) пункт 23 протоколу засідання Комісії від 30.08.2024 року № 16/в викладено в такій редакції: «матері та двом дочкам, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, старшого сержанта ОСОБА_5 , оскільки на час смерті він перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено листом Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи від 24.01.2024 року № 02.2-05/517..». 
Разом з тим, як правильно враховано судом першої інстанції підстави, за якими призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються визначаються ст. 16-4 Закону № 2011-ХІІ.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 16-4 Закону № 2011-ХІІ призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
При цьому, судом враховано, що у постанові від 18 березня 2024 року у справі № 120/13997/21-а Верховний Суд, за наслідком системного аналізу положень Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 975, сформулював правовий висновок про те, що законодавством передбачено обмеження у виплаті гарантованої державою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, зокрема, внаслідок наявності доведеного факту вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння. Така допомога не призначається і не виплачується лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця або втрата ним працездатності є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.
Також Верховний Суд звернув увагу на те, що встановлений пунктом 10 Порядку № 975 обов`язок членів сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого) військовослужбовця подати необхідний перелік документів при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги є обов`язковою умовою для призначення такої допомоги і ґрунтується на необхідності перевірки уповноваженим органом відсутності обмежень, встановлених у статті 16-4 Закону №2011-XII (зокрема, коли смерть є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю), за наявності яких члени сім`ї померлого, батьки, утриманці позбавляються права на отримання одноразової грошової допомоги.
Подібний висновок також викладений Верховним Судом у постановах від 26 червня 2018 року у справі №487/4401/16-а, від 12 липня 2019 року у справі №0840/2850/18 та від 27 травня 2021 року у справі № 520/9807/2020.
Крім того, Верховний Суд у справі № 120/13997/21-а, зазначив, що у постанові військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті військовослужбовця та довідці, що свідчить про причини та обставини смерті військовослужбовця, мають важливе значення і є вирішальними для органу, що приймає рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, на якого покладено обов`язок перевірити, чи не настала смерть військовослужбовця за обставин, що виключають можливість призначення та виплати одноразової грошової допомоги, перелік яких визначений у статті 16-4 Закону №2011-XII.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч.2 ст.2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1-3 ст.90 КАС України).
З матеріалів справи слідує, що Міністерство оборони в оскаржених рішеннях, як на підставу відмови у призначенні одноразової грошової допомоги позивачам, посилається на лист Запорізького обласного бюро-судово медичної експертизи від 24 січня 2024 року № 02.2-05/517. 
Ухвалою суду першої інстанції про поновлення судового розгляду від 30 червня 2025 року витребувано від Міністерства оборони України належним чином завірену копію листа Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи від 24 січня 2024 року № 02.2-05/517 та додатки до нього (у разі їх наявності). 
12 червня 2025 року до суду надійшла заява Міністерства оборони України щодо виконання вимог вищевказаної ухвали суду. 
Так, відповідно листа Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи від 24 січня 2024 року № 02.2-05/517 «Про результати експертизи трупа ОСОБА_5 » (адресованого начальнику ІНФОРМАЦІЯ_9 ) в крові від трупа ОСОБА_5 виявлено етиловий спирт у концентрації 4,5. Вказаний лист містить посилання на акт судово-токсикологічного дослідження від 21.06.2022). 
В той же час, матеріали справи не містять доказів надіслання вказаного у листі акту судово-токсикологічного дослідження від 21.06.2022, ні Запорізьким обласним бюро Судово-медичної експертизи до ІНФОРМАЦІЯ_9 , ні ІНФОРМАЦІЯ_11 до Міністерства оборони України.
Згідно інформації, викладеної у листі ІНФОРМАЦІЯ_12 від 05 березня 2024 року № 1088/8/1/1469, до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України був надісланий в якості додатку 1 аркуш, а саме копія листа комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» від 24.01.2024 № 02.2-05/517 «Про результати експертизи трупа ОСОБА_5 ». 
Проте, вищевказаний акт судово-токсикологічного дослідження від 21.06.2022 не був наданий і до суду. 
З урахуванням зазначених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження відповідачів про те, що смерть ОСОБА_5 настала в результаті вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння, є недоведеним належними та допустимими доказами у розумінні ст.74 КАС України.
Разом з тим, як правильно зазначив суд, відповідно до витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 22 серпня 2022 року, захворювання ОСОБА_5 «гостра коронарна смерть», яке згідно лікарського свідоцтва про смерть № 3225 від 06.06.2022, виданого Запорізьким обласним бюро судово-медичної експертизи, витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 09.06.2022 № 151, копії наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 08.07.2022 № 996 «Про результати розслідування по факту смерті старшого сержанта ОСОБА_5 », довідки № 2816 від 18.06.2022, виданої Військовою частиною НОМЕР_2 про безпосередню участь в бойових діях та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18.06.2022, послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 – захворювання і причина смерті, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. 
Матеріали адміністративної справи містять копію вищевказаного лікарського свідоцтва про смерть № 3225 від 14 червня 2022 року, виданого КП «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи», з якої вбачається, що причиною смерті ОСОБА_5 є гостра коронарна смерть. 
Суд зауважує, що вищевказані медичні документи підтверджують той факт, що ОСОБА_5 помер внаслідок захворювання, а не в результаті вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, що мали своїм наслідком його смерть.
При цьому, зі змісту приписів пунктів “а”, “б” частини першої статті 16-4 Закону №2011-ХІІ вбачається, що підставою для відмови у призначенні й виплаті одноразової грошової допомоги є факти вчинення військовослужбовцем адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, наслідком чого стала загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності такого військовослужбовця.
Тобто, відмова у призначенні й виплаті одноразової грошової допомоги, може мати місце лише тоді, коли вчинення військовослужбовцем дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, безпосередньо зумовили його загибель (смерть), поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткову втрату працездатності без встановлення інвалідності.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, зокрема, Актом розслідування по факту смерті військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 , затвердженого ТВО командира військової частини НОМЕР_3 смерть ОСОБА_5 настала внаслідок гострої коронарної смерті та дисциплінарною комісією рекомендовано визнати таку смерть, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби. 
При цьому, у вказаному Акті зазначено, що ОСОБА_5 не перебував в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи інших отруйних речовин. 
Крім того, відповідно до Акту про нещасний випадок (зникнення, смерть) від 08 липня 2022 року № 391/ЮС причиною нещасного випадку зазначено гостру коронарну смерть.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, причинно-наслідковий зв`язок між станом сп`яніння військовослужбовця та його смертю (загибеллю) судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи медичні документи (витяг з протоколу засідання 16 регіональної військово-лікарської комісії від 22 серпня 2022 року, лікарське свідоцтво про смерть від 14 червня 2022 року № 3225), акт розслідування по факту смерті ОСОБА_5 та акт про нещасний випадок (зникнення смерть), ОСОБА_5 помер внаслідок захворювання, а не в результаті вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, що мали своїм наслідком його смерть, а відтак відмова відповідача -1 у призначені та виплаті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги є протиправною.
Відтак, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю батька ОСОБА_5 .
При цьому, як слушно зазначалося судом першої інстанції, відповідно до п. 3 Порядку № 375 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Відповідно до п. 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).
Як вже встановлено судом, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 . 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі з 1 січня 2022 року - 2481 гривні. 
Згідно з матеріалами справи, окрім позивачів за виплатою одноразової грошової допомоги також зверталася ОСОБА_4 – матір ОСОБА_5 . 
При цьому, згідно з листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 10 січня 2023 року, заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_1 були одночасно надіслані до ІНФОРМАЦІЯ_2 . У вказаному листі також зазначено, що інших членів сім`ї, які можуть претендувати на одноразову грошову допомогу не виявлено.
З урахуванням наведеного, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належна одноразова грошова допомога у розмірі 620 250,00 грн кожній (750 х 2481= 1860750,00 грн; 1860750,00 : 3 (мати та дві доньки) = 620250,00 грн).
З огляду на встановлені обставини у цій справі, суд першої інстанції правильно виснував про наявність підстав для визнання протиправним та скасування п. 23 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30 серпня 2024 №16/в, в частині відмови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у призначенні одноразової грошової допомоги та п. 5 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 20 вересня 2024 року №20/зм в частині, що стосується ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та необхідність зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 та надіслати зазначене рішення разом з документами до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 видати наказ про виплату ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у розмірі по 620250,00 грн. кожній та виплатити їм одноразову грошову допомогу у вказаному розмірі.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не бачив необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Керуючись статтями 139, 242, 308, 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року у справі №260/6923/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк