ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/22825/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , Міністерства оборони України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року (суддя 1-ї інстанції Царікова О.В.) в адміністративній справі №160/22825/25 за позовом ОСОБА_1 , яка дії в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
07.08.2025 ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати пункт 37 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.02.2024 року № 6/975, щодо призначення дружині та двом синам померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, повязаного із захистом Батьківщини, старшого лейтенанта ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 02.08.2022 - у розмірі 750 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 01 січня календарного року, в якому настала смерть (2022), в сумі 1 860 750 (один мільйон вісімсот шістдесят тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. у рівних частках кожному;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити дружині ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та двом синам: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 одноразову грошову допомогу, як членам сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , військовослужбовця Збройних Сил України (старшого лейтенанта) військової частини НОМЕР_2 , під час дії воєнного стану, внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року та Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” в розмірі 15 000 000 (п`ятнадцять мільйонів) грн. 00 коп. та здійснити виплату одноразової грошової допомоги, з урахуванням проведених виплат у сумі 13 139 250 (тринадцять мільйонів сто тридцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач як законний представник (матір) в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернулася до Міністерства оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги на підставі пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі – Постанова №168), подавши через відповідний орган ТЦК та СП заяву на виплату з повним пакетом необхідних документів. 05.03.2024 ОСОБА_1 на банківський рахунок було здійснено зарахування коштів за призначенням платежу “одноразова грошова допомога” у сумі 1240500,00 грн., у цей же день було здійснене аналогічне зарахування повнолітньому сину позивача ОСОБА_3 у сумі 620250,00грн. Загальна сума надходження сім`ї загиблого військовослужбовця склала 1860750,00грн. Оскільки вищезазначена грошова допомога є не виплаченою в повному обсязі згідно Постанови №168, позивачем подане звернення до Міністерства оборони України про здійснення доплати одноразової грошової допомоги позивачу та її дітям. Міністерством оборони України на вказану заяву надало відповідь, згідно якої, зазначається про відсутність підстав для виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця відповідно до Постанови №168 та правомірності вчинення виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМУ №975 від 25.12.2013, оскільки смерть військовослужбовця ОСОБА_4 настала у зв`язку з захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини. З цим рішення позивачі незгоді, вважають, що воно прийнято у порушення норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано пункт 37 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.02.2024 року № 6/975, щодо призначення дружині та двом синам померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, старшого лейтенанта ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 02.08.2022 - у розмірі 750 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 01 січня календарного року, в якому настала смерть (2022), в сумі 1 860 750 (один мільйон вісімсот шістдесят тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. у рівних частках кожному.
Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 із документами про призначення одноразової грошової допомоги їй та її двом синам, як членам сім`ї загиблого військовослужбовця, внаслідок загибелі (смерті) чоловіка та батька ОСОБА_4 , пов`язаної із захистом Батьківщини, з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач - ОСОБА_1 та відповідач подали апеляційні скарги.
Позивач просить скасувати рішення суду в частині зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву з документами про призначення одноразової грошової допомоги та в цій частині ухвалити нове судове рішення про задоволення позову та зобов`язати Міністерство оборони України призначити одноразову грошову допомогу у розмір 15000000,00грн з урахуванням проведених виплат.
Відповідач в апеляційні скарзі просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. У скарзі зазначено, що чоловік та батько позивачів помер внаслідок захворювання, яке не пов`язане з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) отриманим у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, право на отримання одноразової грошової допомоги визначається відповідно до статті 16 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” та Постанови № 975, а отже рішення міністерства про здійснення виплати у розмірі 750 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 01 січня календарного року, в якому настала смерть (2022), в сумі 1 860 750 (один мільйон вісімсот шістдесят тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. у рівних частках кожному, є правильним. Аналогічні правовідносини вже були предметом розгляду Верховного Суду, та з цього питання наявна стала практика.
Позивач - ОСОБА_1 , ОСОБА_5 подали відзиви на апеляційну скаргу відповідача, в яких просять відмовити у її задоволенні. Також ОСОБА_1 подані додаткові пояснення в яких зазначено, що постанови є підзаконним нормативно-правовим актом, тому не можуть бути вище над законом та підставою для зменшення гарантованою державою за законом виплатою, яка встановлена у мінімально встановленому розмірі 15 млн. гривень, і, відповідно до ч. 2 ст. 8 Конституції України, вони мають прийматися на основі Конституції України і відповідати їй.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження від 27.04.2001 року серії НОМЕР_3 , громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та громадянка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 одружились 27.04.2001 року. Після реєстрації присвоєно прізвище: дружині - ОСОБА_1 .
В свідоцтві про народження сина позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_4 в графі "мати" зазначено - ОСОБА_1 , в графі "батько" – ОСОБА_4 .
Так, в свідоцтві про народження сина позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_5 від 25.09.2007 в графі "мати" зазначено - ОСОБА_1 , в графі "батько" – ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 був призваний на військову службу за мобілізацією з 05.03.2022 (довідка Військової частини НОМЕР_2 від 08.05.2022 №450).
Згідно довідки в/ч НОМЕР_2 від 07.12.2022 №935 ОСОБА_4 дійсно у період з 18.04.2022 по 29.07.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Донецькій області Волноваський район.
ОСОБА_4 загинув у період дії воєнного стану, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 02.08.2022 року, та сповіщенням про смерть № 5/3277 від 01.08.2022 року при виконанні службових обов`язків, пов`язаних із захистом Батьківщини від російської агресії.
Згідно довідки про причину смерті (до форми №106/о №292) від 31.07.2022 - причина смерті ОСОБА_4 – серцево-судинна недостатність. Гіпертонічна хвороба з переважним ураженням серця. Смерть у місці проведення бойових дій.
При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти (довідка КЗ Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи ДОР від 01.05.2023 №559).
Згідно витягу протоколу засідання 18 Регіональної ВЛК (протокол №879 від 23.02.2023) захворювання старшого лейтенанта ОСОБА_4 , 1963р.н. серцево-судинна недостатність. Гіпертонічна хвороба з переважним ураженням серця, яке призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено медичними та військово-обліковими документами,, свідоцтвом про смерть, лікарським свідоцтвом про смерть, - захворювання, яке призвело до смерті, так, пов`язане із захистом Батьківщини.
ОСОБА_1 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_7 із заявою про виплату їй, як представнику неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , одноразової грошової допомоги, у зв`язку з загибеллю ОСОБА_4 .
05.03.2024 ОСОБА_1 на банківський рахунок було здійснено зарахування коштів за призначенням платежу “одноразова грошова допомога” у сумі 1240500,00грн., у цей же день було здійснене аналогічне зарахування повнолітньому сину позивача ОСОБА_3 у сумі 620250,00 грн. Загальна сума надходження сім`ї загиблого військовослужбовця склала 1860750,00 грн. Оскільки вищезазначена грошова допомога є не виплаченою в повному обсязі згідно Постанови №168, позивачем подане звернення до Міністерства оборони України про здійснення доплати одноразової грошової допомоги позивачу та її дітям. Листом від 22.07.2025 №220/13/ВихЗВГ/49548 Міністерством оборони України на вказану заяву надало відповідь, згідно якої, зазначається про відсутність підстав для виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця відповідно до Постанови №168 та правомірності вчинення виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМУ №975 від 25.12.2013, оскільки смерть військовослужбовця ОСОБА_4 настала у зв`язку з захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини.
Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України від 09.02.2024 №6/975 відповідно до постанови КМУ від 25.12.2013 №975: 
“Дружині та двом синам померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, старшого лейтенанта ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_6 від 02.08.2022 – у розмірі 750 –кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 01 січня календарного року, в якому настала смерть (2022), в сумі 1860750,00 грн. у рівних частках кожному”.
Позивачі не погоджуючись з рішенням Міністерства оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця у розмірі 750 – кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 01 січня календарного року, в якому настала смерть (2022), в сумі 1860750,00 грн. у рівних частках кожному, а не 15000000,00грн, звернулися до суду із цим позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позов частково, скасував оскаржене рішення, оскільки дійшов висновку, що наявні докази того, що ОСОБА_4 помер безпосередньо під час виконання заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, під час дії воєнного стану. Причина смерті пов`язана із захистом Батьківщини. Проте суд зобов`язав повторно розглянути звернення позивачів.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ).
Відповідно до ст. 41 Закону №2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Частиною 1 ст. 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) регламентовано, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з пп. 1п. 2 ст. 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Звідси слідує, що подія смерті військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби і подія смерті військовослужбовця під час проходження військової служби є визначеними законом підставами для призначення допомоги.
Перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначено у ст. 16-1 Закону № 2011-XII. За приписами вказаної норми у випадках, зазначених у пп. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).
Підпунктом «а» п. 1 ст. 16-2 Закону № 2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону; 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.
Пунктом 3 ст. 16-2 Закону №2011-XII передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1, 6 ст. 16-3 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Відповідно до п. 9 ст. 16-3 Закону №2011-XII, порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання приписів п. 2 ст. 16-2 та п. 9 ст. 16-3 Закону №2011-XII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 № 975, якою затверджено відповідний Порядок (надалі - Порядок № 975, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).
Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).
За пунктом 4 Порядку одноразова грошова допомога призначається у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві
Відповідно до приписів пункту 5 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста:
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168, у редакції, чинній станом на час звернення позивача із заявою про виплату допомоги), пунктом 2 якої установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
Також пунктом 2 Постанови №168 передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.
Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
Отже, Постанова №168 є нормативно-правовим актом, який встановлює право на отримання одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, у період дії воєнного стану. При цьому виплата збільшеного до 15 000 000 грн розміру одноразової допомоги згідно пункту 2 Постанови №168, передбачена для сімей військовослужбовців лише у двох випадках: 1) у разі загибелі військовослужбовця; 2) у разі, якщо військовослужбовець помер внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Верховний Суд неодноразово висловлював правовий висновок (у постановах від 29.03.2024 (справа № 440/3321/23) від 21.08.2024 (справа № 160/20229/22), від 18.11.2024 (справа №240/1743/24), відповідно до якого питання розміру допомоги визначається окремо та залежить від окремих чинників (умов), а саме:
у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби (абзац 1 пункту «а» частини першої статті 16-2 Закону №2011-ХІІ);
у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби (абзац 2 пункту «а» частини першої стаття 16-2 Закону №2011-ХІІ);
у розмірі 15 000 000 грн на період дії воєнного стану для сімей загиблих осіб (абз. 1 п. 2 Постанови №168). Також, сімей осіб, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва) (абзац шостий пункту 2 Постанови №168).
Також Верховний Суд необноразово звертав увагу на те, що чинним законодавством України передбачено три розміри одноразової грошової допомоги, для кожного із яких читко визначені на законодавчому рівні умови призначення та виплати.
Так, на відміну від Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 975, Постанова № 168 містить звужений перелік підстав для виплати допомоги у збільшеному розмірі, через те, що розмір допомоги у сумі 15 000 000 грн передбачений лише на період дії воєнного стану та виключно для сімей загиблих військовослужбовців, а також померлих, але внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовців.
Як свідчать встановлені обставини справи, відповідно до витягу протоколу засідання 18 Регіональної ВЛК (протокол №879 від 23.02.2023) захворювання старшого лейтенанта ОСОБА_4 , 1963р.н. серцево-судинна недостатність. Гіпертонічна хвороба з переважним ураженням серця, яке призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено медичними та військово-обліковими документами,, свідоцтвом про смерть, лікарським свідоцтвом про смерть, - захворювання, яке призвело до смерті, так, пов`язане із захистом Батьківщини. (а.с. 39) 
Згідно довідки в/ч НОМЕР_2 від 07.12.2022 №935 ОСОБА_4 дійсно у період з 18.04.2022 по 29.07.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Донецькій області Волноваський район. (а.с. непронумерований, між 41 та 42)
Згідно довідки про причину смерті (форми №106/о №292) від 31.07.2022 - причина смерті ОСОБА_4 – серцево-судинна недостатність. Гіпертонічна хвороба з переважним ураженням серця. Смерть у місці проведення бойових дій. (а.с. 40)
Отже як відповідачу так і суду подані документи, в яких відсутні будь-які відомості про отримання ОСОБА_4 за період проходження служби поранень (контузії, травми, каліцтва), від яких могла настати його смерть, а 18 Регіональною військово-лікарською комісією встановлено, що причиною смерті останнього стало саме - захворювання «серцево-судинна недостатність. Гіпертонічна хвороба з переважним ураженням серця».
Враховуючи вищезазначене, а також норми законодавства, що регулюють визначені підстави призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом № 2011-ХІІ, Порядком № 975 та Постановою № 168, а також враховуючи фактичні обставини справи, які свідчать про те, що смерть військовослужбовця пов`язана саме із захворюванням, а не настала у наслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), оскаржене рішення відповідачем прийнято правомірно, в межах повноважень та у спосіб визначений нормами законодавства, підстави для його скасування відсутні.
За таких підстав апеляційна скарга позивачів підлягає задоволенню частково, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову позивачу у задоволенні її позовних вимог.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Апеляційну скаргу - Міністерства оборони України – задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року в адміністративній справі №160/22825/25 – скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення.
У задоволенні позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.
Повне судове рішення складено 25 березня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак