ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.02.2026 Справа № 914/3264/25 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Енерго Збут Транс”, м. Київ
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Системні Енергетичні Рішення”, м. Львів
про: відшкодування збитків
Суддя Коссак С.М. 
за участі секретаря Полюхович Х.М. 
Від учасників справи: 
Від позивача: Нагалка Ярослав Ярославович (в режимі відеоконференції) – представник;
Від відповідача: не з`явився

На розгляд Господарського суду Львівської області через систему “Електронний суд” представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю “Енерго Збут Транс” подано позов до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Системні Енергетичні Рішення” про стягнення збитків в розмірі 1 440 485,63грн. Також позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 21 607,28 грн., який позивач просить стягнути з відповідача.
Ухвалою суду від 27.10.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 20.11.2025 року на 10:15 год. 
Рух справи відображено в ухвалах суду.
В судовому засіданні 08.01.2026 року судом озвучено представнику позивача, засідання з яким проводиться в режимі відеоконференції, що від відповідача відзиву до суду не поступало, 05.01.2026 року від відповідача повернувся конверт.
30.12.2025 року від представника відповідача надійшла через систему “Електронний суд” заява за вх.№34657/25 про вступ у справу представника відповідача. 
Ухвалою суду від 29.01.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 19.02.2026 року на 10год. 40хв. 
В судове засідання 19.02.2026 року позивач явку представників в режимі відеоконференції забезпечив, які надали пояснення по справі та підтримали позовні вимоги та просять позовні вимоги задоволити в повному обсязі.
В судове засідання 19.02.2026 року відповідач явку представника не забезпечив, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується списками розсилки поштової кореспонденції, які знаходяться в матеріалах справи про надіслання ухвал суду. Жодних заяв, клопотань процесуального характеру до суду не надходило, відзиву не поступало. 
11.02.2026 року представником відповідача подано заяву (вх.№3874/26) про припинення повноважень представника.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справи за наявними матеріалами. 
Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідач своїм процесуальним правом на подачу заяв процесуального характеру не скористався, відзиву на позовну заяву не подав. 
Ухвали суду надіслані учасникам справи до наявних електронних кабінетів та на офіційну поштову адресу відповідача, що підтверджується списками розсилки поштової кореспонденції, відтак вони належним чином повідомлені про місце, дату та час судового засідання. Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.
Суд перейшов до стадії ухвалення рішення, вступна та резолютивна частина якого оголошена в цьому судовому засіданні.

Аргументи позивача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерго Збут Транс» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Системні Енергетичні Рішення” (Продавець) укладено договір купівлі-продажу електричної енергії № 21/09/15-ЕЗТ від 15.09.2021 року, за умовами якого Продавець продає електричну енергію, як товарну продукцію, а Покупець сплачує вартість такої купленої електричної енергії.
Позивач стверджує, що за період дії укладеного Договору купівлі-продажу електричної енергії № 21/09/15-ЕЗТ від 15.09.2021 року, ТзОВ «Енерго Збут Транс» оплачено товарну продукцію (електричну енергію) на загальну суму 8 642 913,76 грн, в т.ч. ПДВ 1 440 485,63 грн. Товариством з обмеженою відповідальністю «Системні Енергетичні Рішення», як Продавцем, податкові накладні на загальну суму 8 642 913,76 грн, в т.ч. ПДВ 1 440 485,63грн. по вказаним операціям не було складено та не було направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.
Просить стягнути з відповідача збитки в розмірі 1 440 485,63грн. Також позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 21 607,28 грн., який позивач просить стягнути з відповідача.
Аргументи відповідача.
Вимог ухвали суду не виконав, проти позову в установленому порядку не заперечив. Суд розглянув справу без участі відповідача та його відзиву на позов, за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерго Збут Транс» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Системні Енергетичні Рішення” (Продавець) укладено договір купівлі-продажу електричної енергії № 21/09/15-ЕЗТ від 15.09.2021 року, за умовами якого Продавець продає електричну енергію, як товарну продукцію, а Покупець сплачує вартість такої купленої електричної енергії.
Позивач стверджує, що за період дії укладеного Договору купівлі-продажу електричної енергії № 21/09/15-ЕЗТ від 15.09.2021 року, ТзОВ «Енерго Збут Транс» оплачено товарну продукцію (електричну енергію) на загальну суму 8 642 913,76 грн, в т.ч. ПДВ 1 440 485,63 грн., які складалися з наступних оплат: Платіжна інструкція № 718 від 17.09.2021 на загальну суму 1 875 338,79 грн, в т.ч. ПДВ 312 556,47 грн; Платіжна інструкція № 730 від 23.09.2021 на загальну суму 547 062,98 грн, в т.ч. ПДВ 91 177,16 грн; Платіжна інструкція № 642 від 20.09.2021 на загальну суму 570 517,38 грн, в т.ч. ПДВ 95 086,23 грн; Платіжна інструкція № 652 від 21.09.2021 на загальну суму 686 407,02 грн, в т.ч. ПДВ 114 401,17 грн; Платіжна інструкція № 669 від 22.09.2021 на загальну суму 765 375,00 грн, в т.ч. ПДВ 127 562,50 грн; Платіжна інструкція № 703 від 16.09.2021 на загальну суму 645 580,36 грн, в т.ч. ПДВ 107 596,73 грн; Платіжна інструкція № 736 від 24.09.2021 на загальну суму 1 592 957,39 грн, в т.ч. ПДВ 265 492,90 грн; Платіжна інструкція № 752 від 27.09.2021 на загальну суму 718 336,94 грн, в т.ч. ПДВ 119 722,82 грн; Платіжна інструкція № 760 від 28.09.2021 на загальну суму 617 930,93 грн., в т.ч. ПДВ 102 988,49 грн; Платіжна інструкція № 776 від 29.09.2021 на загальну суму 623 406,96 грн, в т.ч. ПДВ 103 901,16 грн. 
Вищезазначені платіжні інструкції оплачені платником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерго Збут Транс» та отримані отримувачем - Товариством з обмеженою відповідальністю “Системні Енергетичні Рішення” з призначенням платежу – оплата за електричну енергію згідно Договору купівлі-продажу електричної енергії № 21/09/15-ЕЗТ від 15.09.2021 року.
За результатами поставки товарної продукції (електричної енергії) сторонами складено Акт прийому-передачі № 3 від 30.09.2021 року, згідно якого Продавець - Товариство з обмеженою відповідальністю “Системні Енергетичні Рішення” передав, а покупець - Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго Збут Транс» прийняв електроенергію на загальну суму 8 642 913,76 грн, в т.ч. ПДВ 1 440 485,63 грн. Даний Акт прийому-передачі підписаний та скріплений печатками обох юридичних осіб.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Системні Енергетичні Рішення», як Продавцем, податкові накладні на загальну суму 8 642 913,76 грн, в т.ч. ПДВ 1 440 485,63грн. по вказаним операціям не було складено та не було направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних. В матеріалах справи такі докази відсутні.
Позивач зазначає, що відповідачем заходів, щодо реєстрації податкових накладних, не вжито, що призводить до того, що позивач позбавлений можливості включити ПДВ за відповідними операціями до складу податкового кредиту. Виникнення права на податковий кредит залежить від реєстрації податкової накладної в ЄРПН, і відсутній механізм, який би дозволяв покупцю включити ПДВ за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у ЄРПН податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати.
З огляду на викладене сума в розмірі 1 440 485,63 грн. є збитком позивача, який виник внаслідок бездіяльності Відповідача (відсутність зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних), у зв`язку з чим позивач зазначає, що вказані матеріальні збитки мають бути стягнуті з відповідача.

Норми права та мотиви суду.
Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За частиною 2 статті 205 Цивільного кодексу України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерго Збут Транс» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Системні Енергетичні Рішення” (Продавець) укладено договір купівлі-продажу електричної енергії № 21/09/15-ЕЗТ від 15.09.2021 року, за умовами якого Продавець продає електричну енергію, як товарну продукцію, а Покупець сплачує вартість такої купленої електричної енергії.
На виконання умов укладеного Договору купівлі-продажу електричної енергії № 21/09/15-ЕЗТ від 15.09.2021 року, ТзОВ «Енерго Збут Транс» оплачено ТзОВ “Системні Енергетичні Рішення” товарну продукцію (електричну енергію) на загальну суму 8 642 913,76 грн, в т.ч. ПДВ 1 440 485,63 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними інструкціями з призначенням платежу – оплата за електричну енергію згідно Договору купівлі-продажу електричної енергії № 21/09/15-ЕЗТ від 15.09.2021 року.
Про належне виконання позивачем своїх грошових зобов`язань зі здійснення оплати за електричну енергію в розмірі 8 642 913,76 грн, в тому числі ПДВ 1 440 485,63 грн. свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення покупцем своїх зобов`язань.
Судом встановлено, що оплачена позивачем товарна продукція (електрична енергія) на загальну суму 8 642 913,76 грн, в т.ч. ПДВ 1 440 485,63 грн. була отримана останнім на підставі Акту прийому-передачі № 3 від 30.09.2021 року, згідно якого Продавець - Товариство з обмеженою відповідальністю “Системні Енергетичні Рішення” передав, а покупець - Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго Збут Транс» прийняв електроенергію за період з 01.09.2021 року по 30.09.2021 рік на загальну суму 8 642 913,76 грн, в т.ч. ПДВ 1 440 485,63 грн. Даний Акт прийому-передачі підписаний та скріплений печатками обох юридичних осіб.
В порушення приписів статті 201 Податкового кодексу України відповідач не зареєстрував у Єдиному реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладні за вищевказаними господарськими операціями, позбавивши позивача права на віднесення сплаченого податку на додану вартість до складу податкового кредиту в сумі 1 440 485,63 грн. та завдавши таким чином покупцю збитки у зазначеному розмірі.
За умовами пункту 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
За змістом підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Згідно з приписами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі, коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
За змістом пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
У матеріалах справи відсутні докази реєстрації відповідних податкових накладних за вчиненими між сторонами господарськими операціями в Єдиному реєстрі податкових накладних, докази, які свідчать про вчинення відповідачем будь-яких дій, направлених на реєстрацію податкових накладних відсутні, відповідачем не подано.
Суд наголошує, що нормами Податкового кодексу України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.
Згідно з правовою позицією, викладеною в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 року в справі № 908/1568/18 та Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 року в справі № 917/877/17, при порушенні контрагентом (продавцем) за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних належним способом захисту для заявника (покупця) може бути звернення до суду з позовом про відшкодування завданих збитків.
Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником (п. 6.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020р. у справі № 925/1196/18; п. 49 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.01.2022р. у справі 910/3338/22).
Отже, при пред`явленні вимог про стягнення збитків позивачем повинно бути доведено факт порушення відповідачем зобов`язань, наявність та розмір збитків, а також наявність причинного зв`язку між ними. У свою чергу, відповідач має довести відсутність його вини у заподіянні збитків позивачу.
Вирішуючи питання про стягнення збитків, заподіяних неналежним складенням та реєстрацією податкових накладних, суди повинні встановити наявність чи відсутність усіх елементів складу господарського правопорушення.
Доведення наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає те, що протиправні дії заподіювана є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18, від 01.03.2023 у справі № 925/556/21.
Відповідач не довів належними та допустимими доказами виконання обов`язку щодо реєстрації податкових накладних у встановлений законом строк.
Крім того, факт відсутності реєстрації податкових накладних у ЄРПН через нездійснення контрагентом за договором відповідних дій або через відмову податкового органу у їх реєстрації є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, порушення ним господарського зобов`язання - наданої ним гарантії того, що контрагент за договором матиме право на користування податковим кредитом у розмірі суми ПДВ, який визначено договором у складі ціни (постанова Верховного Суду від 07.06.2023 у cправі № 916/334/22).
Судом встановлено, що спір у даній справі виник внаслідок того, що відповідач не виконав обов`язку щодо реєстрації податкових накладних по факту здійснення господарських операцій з поставки товарної продукції (електричної енергії) на загальну суму 8 642 913,76 грн., що позбавило позивача можливості отримати податковий кредит на відповідну суму ПДВ - 1 440 485,63 грн. 
За встановленими судом обставинами, бездіяльність відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати відповідні податкові накладні становить прямий причинно-наслідковий зв`язок із неможливістю включення позивачем суми ПДВ у розмірі 1 440 485,63 грн. до податкового кредиту та зменшення податкового зобов`язання на означену суму, яка фактично є збитками позивача. Отже, у даному випадку наявні усі елементи складу господарського правопорушення.
Оскільки нарахована позивачем сума збитків у розмірі 1 440 485,63 грн. відповідає приписам чинного законодавства, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача цієї суми грошових коштів.
Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати.
Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 21 607,27грн., що підтверджується платіжною інструкцією №8830 від 15 жовтня 2025 року.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 21 607,27грн.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76 - 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд - 
УХВАЛИВ:
1. Позов задоволити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Системні Енергетичні Рішення” (79013, м. Львів, вул. Богуна І., будинок 4, код ЄДРПОУ 43771910) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Енерго Збут Транс” (01135, м. Київ, вул. Златоустівська, 23А, лі. «М», код ЄДРПОУ 42588390) збитки в розмірі 1 440 485,63грн. та 21 607,27 грн. судового збору.
3. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.
4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.
Повний текст рішення складено та підписано 02.03.2026 року.

Суддя Коссак С.М.