ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/2359/26	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бевзи В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
Стислий зміст позовних вимог.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №163750035918 від 27.01.2026;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 з 04.11.2025 пенсію по інвалідності за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду ІІ групи та особі, яка віднесені до категорії 1 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 з 04.11.2025 пенсії згідно вимог Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021, відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №230/96-ВР;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок основної пенсії ОСОБА_1 з 04.11.2025 з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021, відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №230/96-ВР, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, урахувавши всі передбачені законодавством підвищення та доплати, та провести відповідні виплати з урахуванням раніше сплачених сум;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров`ю, у зменшеному розмірі;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 04.11.2025 додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров`ю, відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції Закону України від 06.06.1996 №230/96-ВР) у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням фактично сплачених коштів.
В обґрунтування позову зазначено, що 04.11.2026 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про переведення на пенсію по інвалідності обчислену за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №163750035918 від 27.01.2026 відмовлено в переведенні позивача на пенсію по інвалідності за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», копію вказаного рішення позивач не отримував. 10.12.2025 Позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про зміну надбавки, до якої було долучено посвідчення ліквідатора наслідків аварі на ЧАЕС 1 категорії серія НОМЕР_1 від 26.11.2025, видане Полтавською облвійськадміністрацією. Згідно листа ГУ ПФУ в Полтавській області від 11.02.2026 №2744 – 1344/ П-03/8-1600/26 слідує, що за результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 з 01.12.2025 встановлено додаткову пенсію як особі, віднесеної до 1 категорії та вірно встановлено групу інвалідності – 2. Рішення про перехід позивача на пенсію за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не приймалося, оскільки заява від 10.12.2025 зареєстрована за видом перерахунку - «Зміна надбавки». 04.02.2026 Позивачем подано заяву 352 про призначення пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 26.11.2025. З 04.02.2026 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Враховуючи наявність в електронній пенсійній справі позивача на час прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області рішення №163750035918 від 27.01.2026 усіх необхідних документів для призначення йому пенсії по інвалідності у відповідності до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вважаємо вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а пенсія позивачу має бути призначена з первинної дати звернення, а саме 04.11.2025. ОСОБА_1 також вважає, що розмір його додаткової пенсії має бути визначений на підставі приписів статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції Закону України від 06.06.1996 №230/96-ВР) у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, через що звернувся до суду з даним позовом.

Стислий зміст заперечень відповідачів.
Відповідач, Головне управління ПФУ у Харківській області, не надав суду відзив на позовну заяву.
Відповідач, Головне управління ПФУ у Полтавській області, подав до суду відзив на позовну заяву, у якому вказав, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області. ОСОБА_1 04.11.2025 звернувся із заявою про перехід з пенсії по інвалідності, обчисленої за нормами Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” на пенсію по інвалідності, обчислену за нормами Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Заява опрацьовувалася за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області. Оскільки до заяви не надане посвідчення або довідка особи, віднесеної до категорії 1, за результатами розгляду заяви прийняте рішення про призначення пенсії по інвалідності, обчисленої за нормами Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, та прийняте рішення про відмову в переведенні на пенсію по інвалідності за нормами Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” №163750035918 від 27.01.2026. 10.12.2025 ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою про перерахунок пенсії, надавши посвідчення особи, віднесеної до категорії 1 серії НОМЕР_1 від 26.11.2025, видане Полтавською обласною військовою адміністрацією. Зазначена заява опрацьовувалася за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. За результатами розгляду заяви з 01.12.2025 позивачу встановлена додаткова пенсія як особі, віднесеній до 1 категорії, та вірно встановлена група інвалідності — 2. З 04.02.2026, на підставі особисто поданої 04.02.2026 заяви, ОСОБА_1 переведений на пенсію по інвалідності ІІ групи, обчисленної за нормами статті 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Враховуючи, що розмір підвищення інваліда війни 2 групи перевищує розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, з 04.02.2026 ОСОБА_1 до розміру пенсії встановлене підвищення інваліда війни 2 групи в сумі 1038,00 грн. Щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю не призначалася. Перерахунок пенсії в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та з урахування щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком чинним законодавством не передбачений.

Заяви, клопотання учасників справи.
Позивачем у позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.
11.03.2026 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 09.03.2026 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); витребувано докази у відповідачів. 
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області. 
ОСОБА_1 04.11.2025 звернувся до Полтавського об`єднаного управління ПФУ із заявою про перехід з пенсії по інвалідності, обчисленої за нормами Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” на пенсію по інвалідності, обчислену за нормами Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. До заяви додав: паспорт, виписки з акту огляду МСЕК про встановлення, зняття або зміну групи інвалідності, витяги з реєстру страхувальників щодо відкриття та припинення ФОП, військовий квиток, довідку про відкритий рахунок у банку, довідку про присвоєння РНКОПП, архівну довідку від 15.10.2025, , експертні висновки, запит пенсійної справи з УСЗН, посвідчення інваліда війни, посвідчення постраждалого від ЧАЕС, трудову книжки та документи про стаж.
Відповідно до пункту 12 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 № 121, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі -Порядок №22-1).
Так, пунктом 4.2 розділу ІV Порядку №22-1 передбачено можливість застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій. 
Заява опрацьовувалася за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області. 
За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийняте рішення про призначення пенсії по інвалідності, обчисленої за нормами Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Рішення про відмову в призначенні пенсії по інвалідності за нормами Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” при опрацюванні заяви було не прийняте.
До Головних управлінь Пенсійного фонду України в Харківській та Донецькій областей направлено лист Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25.11.2025 № 1600-0304-9/90646 щодо необхідності окремого рішення за результатами розгляду заяви від 04.11.2025 нормами Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийняте рішення про відмову в переведенні на пенсію по інвалідності за нормами Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” №163750035918 від 27.01.2026. 
Так, у даному рішенні зазначено, що відділом перерахунків пенсій № 4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат та соціальних послуг головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області після надходження листа головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 1600-0304-9/90646 від 25.11.2025 року повторно розглянуто заяву № 2694 від 04.11.2025 (далі – заява) про перерахунок пенсії – перехід на інший вид пенсії відповідно до ст. 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Відповідно до підпунктів 6-7 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі – Порядок № 22-1) документ, який підтверджує право на призначення пенсії відповідно до статті 54 Закону 796 є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії. Враховуючи зазначене, прийнято рішення відмовити гр. ОСОБА_1 у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до статті 54 Закону 796, оскільки не надане посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії .
10.12.2025 ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою про перерахунок пенсії, надавши посвідчення особи, віднесеної до категорії 1 серії НОМЕР_1 від 26.11.2025, видане Полтавською обласною військовою адміністрацією. Зазначена заява опрацьовувалася за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. За результатами розгляду заяви з 01.12.2025 позивачу встановлена додаткова пенсія як особі, віднесеній до 1 категорії, та вірно встановлена група інвалідності — 2. З 04.02.2026, на підставі особисто поданої 04.02.2026 заяви, ОСОБА_1 переведений на пенсію по інвалідності ІІ групи, обчисленної за нормами статті 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". 
Відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 17.02.2026, позивачу призначена пенсія пенсія по інвалідності (в розмірі відшкодованих збитків) відповідно до статті 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 14927,74 грн. Щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю не призначалася.
Позивач вважає, що враховуючи наявність в електронній пенсійній справі позивача на час прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області рішення №163750035918 від 27.01.2026 усіх необхідних документів для призначення йому пенсії по інвалідності у відповідності до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а пенсія позивачу має бути призначена з первинної дати звернення, а саме 04.11.2025. ОСОБА_1 також вважає, що розмір його додаткової пенсії має бути визначений на підставі приписів статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції Закону України від 06.06.1996 №230/96-ВР) у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, через що звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно зі статтею 16 Основного Закону забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.
Чорнобильська катастрофа торкнулася долі мільйонів людей. У багатьох регіонах, на величезних територіях виникли нові соціальні та економічні умови. Україну оголошено зоною екологічного лиха. Створення системи надійного захисту людей від наслідків Чорнобильської катастрофи потребує залучення значних фінансових, матеріальних та наукових ресурсів.
Встановлення у законах України пільг, компенсацій та гарантій громадянам України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, обумовлено виконанням державою свого конституційного обов`язку, передбаченого статтею 16 Основного Закону, щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи та збереження генофонду Українського народу. Такі пільги, компенсації та гарантії є особливою формою відшкодування завданої шкоди вказаній категорії громадян.
Тож, виходячи зі змісту статті 16 Конституції України обов`язок держави щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу зумовлює надання особливого статусу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Конституційний Суд України у рішенні від 20.03.2002 № 5-рп/2002 наголосив на недопустимості скасування окремих пільг, компенсацій та гарантій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зазначивши, що відповідно до статті 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи є обов`язком держави. Одним із тяжких наслідків аварії на ЧАЕС стала втрата здоров`я громадянами. Законами України таких громадян віднесено до відповідних категорій, вони потребують відновлення втраченого здоров`я, постійної медичної допомоги та соціального захисту з боку держави.
Отже, скасування пільг, компенсацій та гарантій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не відповідає конституційному обов`язку держави, передбаченому у статті 16 Основного Закону України, тому зазначені пільги, компенсації та гарантії є такими, що захищені Конституцією України від негативних наслідків для цієї категорії осіб при внесенні змін до законодавства України, оскільки норми Конституції України зобов`язують державу нести відповідальність за впровадження системи заходів щодо розв`язання проблем, пов`язаних із забезпеченням захисту прав, інтересів, гарантій, наданих особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Правовідносини щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення врегульовані Законом № 796-ХІІ.
За змістом статті 1 Закону № 796-XII цей нормативно-правовий акт спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території.
Державна політика в галузі соціального захисту потерпілих від Чорнобильської катастрофи та створення умов проживання і праці на забруднених територіях базується на принципах, зокрема, соціального захисту людей, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Питання нарахування додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю осіб, які віднесені до категорії 1 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи врегульовано положеннями статті 50 Закону № 796-XII, яка неодноразово зазнавала змін, як і стаття 54 Закону № 796-XII щодо застосування якої зроблено висновок у згаданій вище постанові Верховного Суду від 10.12.2024 у справі № 240/1121/24.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.
Так, відповідно до статті 50 Закону № 796-XII у редакції Закону № 230/96-ВР особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах:
інвалідам I групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком;
інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком;
інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.
01.01.2008 набрав чинності Закон України від 28.12.2007 № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 107-VI), яким, серед іншого, було внесено зміни до Закону № 796-XII та викладено статтю 50 Закону № 796-XII в такій редакції:
«Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах:
інвалідам I групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;
інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;
інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.»
Конституційний Суд України рішенням від 22.05.2008 № 10-рп/2008 визнав неконституційними положення Закону № 107-VI, зокрема, в частині внесення змін до статті 50 Закону № 796-XII, мотивуючи таке рішення тим, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.
28.12.2014 прийнято Закон № 76-VIII, яким статтю 50 Закону № 796-XII викладено у такій редакції:
«Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.»
Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затвердив Порядок № 1210, за змістом пункту 13 якого (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 № 112), особам, що належать до категорії 1, які є особами з інвалідністю ІІ групи встановлюється щомісячна додаткова пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 227,76 грн.
Отже, змінивши Законом № 76-VIII законодавче регулювання розмірів додаткових пенсій за шкоду заподіяну здоров`ю, Верховна Рада України скасувала соціальні гарантії, передбачені статтею 50 Закону № 796-XII у редакції Закону № 230/96-ВР.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ
Суд встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області. 
ОСОБА_1 04.11.2025 звернувся до Полтавського об`єднаного управління ПФУ із заявою про перехід з пенсії по інвалідності, обчисленої за нормами Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” на пенсію по інвалідності, обчислену за нормами Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. До заяви додав: паспорт, виписки з акту огляду МСЕК про встановлення, зняття або зміну групи інвалідності, витяги з реєстру страхувальників щодо відкриття та припинення ФОП, військовий квиток, довідку про відкритий рахунок у банку, довідку про присвоєння РНКОПП, архівну довідку від 15.10.2025, експертні висновки, запит пенсійної справи з УСЗН, посвідчення інваліда війни, посвідчення постраждалого від ЧАЕС, трудову книжки та документи про стаж.
Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.2 Порядку №22-1 до заяви про призначання пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу. Відповідно до підпунктів 1-4 пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу); 3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення); 4) відомості про місце проживання особи.
Таким чином, на час звернення із заявою від 04.11.2025 позивачем подані всі необхідні документи, що визначені відповідно до п. 2.2 Порядку №22-1.
Натомість, за результатами розгляду заяви позивача від 04.11.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийняте рішення про призначення пенсії по інвалідності, обчисленої за нормами Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Рішення про відмову в призначенні пенсії по інвалідності за нормами Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” при опрацюванні заяви було не прийняте. До Головних управлінь Пенсійного фонду України в Харківській та Донецькій областей направлено лист Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25.11.2025 № 1600-0304-9/90646 щодо необхідності окремого рішення за результатами розгляду заяви від 04.11.2025 нормами Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийняте рішення про відмову в переведенні на пенсію по інвалідності за нормами Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” №163750035918 від 27.01.2026. 
Так, у даному рішенні зазначено, що відділом перерахунків пенсій № 4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат та соціальних послуг головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області після надходження листа головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 1600-0304-9/90646 від 25.11.2025 року повторно розглянуто заяву № 2694 від 04.11.2025 (далі – заява) про перерахунок пенсії – перехід на інший вид пенсії відповідно до ст. 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Відповідно до підпунктів 6-7 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі – Порядок № 22-1) документ, який підтверджує право на призначення пенсії відповідно до статті 54 Закону 796 є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії. 
Враховуючи зазначене, прийнято рішення відмовити гр. ОСОБА_1 у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до статті 54 Закону 796, оскільки не надане посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії .
Суд звертає увагу, що підпункт 6 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначає перелік документів, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком, підпункт 7 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначає перелік документів, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку. При цьому, позивач 04.11.2025 звернувся із заявою про перехід з пенсії по інвалідності, обчисленої за нормами Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” на пенсію по інвалідності, обчислену за нормами Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову в переведенні позивача на пенсію по інвалідності за нормами Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” №163750035918 від 27.01.2026 прийнято протиправно. Позивач має право на призначення пенсії за нормами статті 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” з 04.11.2025.
Відтак, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову в переведенні позивача на пенсію по інвалідності за нормами Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” №163750035918 від 27.01.2026, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області повторно розглянути заяву позивача 04.11.2025 про перехід з пенсії по інвалідності, обчисленої за нормами Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” на пенсію по інвалідності, обчислену за нормами Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, з урахуванням висновків суду.
Стосовно позовної вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 з 04.11.2025 пенсію по інвалідності за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд зазначає наступне.
З практики Європейського суду можна зробити висновок, що в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.
Статтею 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 58 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов до висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, з урахуванням висновку суду, оскільки суд не в праві втручатися у виключну компетенцію Пенсійного фонду та його територіальних органів в питаннях призначення пенсії.
Також суд звертає увагу, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача здійснювало ГУ ПФУ у Харківській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, а тому з урахуванням скасування вище зазначеного рішення, саме ГУ ПФУ в Харківській області повинно повторно розглянути заяву позивача від 04.11.2025, з урахуванням висновків даного судового рішення.
Стосовно вимог позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок основної пенсії ОСОБА_1 з 04.11.2025 з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021, відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №230/96-ВР, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, урахувавши всі передбачені законодавством підвищення та доплати, та провести відповідні виплати з урахуванням раніше сплачених сум; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 04.11.2025 додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров`ю, відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції Закону України від 06.06.1996 №230/96-ВР) у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням фактично сплачених коштів, то суд зазначає, що такі вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області є похідними та передчасними, внаслідок протиправного рішення ГУ ПФУ у Харківській області.
Після повторного розгляду заяви позивача ГУ ПФУ у Харківській області з урахуванням висновків суду, виникнуть відповідні правовідносини на поновлення прав позивача.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Зі змісту статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, тому обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів особи на момент її звернення до суду, суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.
Вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області є передчасними.
Таким чином, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні позовних вимог у вказаній частині слід відмовити.
Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області повторно розглянути заяву позивача 04.11.2025 про перехід з пенсії по інвалідності, обчисленої за нормами Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” на пенсію по інвалідності, обчислену за нормами Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, з урахуванням висновків суду, то суд може не даний час констатувати порушення прав прав позивача щодо визначення розміру пенсії та розміру додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров`ю.
Отже, позов підлягає задоволенню частково.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Сторонами не понесені судові витрати, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36000, м. Полтава, вул. Гоголя, 34, код ЄДРПОУ 13967927), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3, під`їзд 3, 2 поверх, код ЄДРПОУ 14099344) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності за нормами Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” №163750035918 від 27.01.2026.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.11.2025 про перехід з пенсії по інвалідності, обчисленої за нормами Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” на пенсію по інвалідності, обчислену за нормами Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В.І. Бевза