ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

головуючий суддя у першій інстанції: ЩербаковВ.В.

22 квітня 2026 року	Львів	Справа № 460/14388/25 пров. № А/857/51160/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.
суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року у справі № 460/14388/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сарненської міської ради Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В :
14.08.2025р. ОСОБА_1 звернулася з позовом Сарненської міської ради Рівненської області, у якому просила суд: 
- визнати протиправною бездіяльність, яка полягає у неприйнятті рішення 12.05.2025р. за результатами розгляду заяви про викуп земельної ділянки, загальною площею 0,01530 га, кадастровий номер 5625410100:01:030:0119, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати розглянути на найближчому пленарному засіданні чергової або позачергової сесії заяву про викуп земельної ділянки, 0,01530 га, кадастровий номер 5625410100:01:030:0119, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та прийняти рішення яким надати дозвіл на викуп земельної ділянки, загальною площею 0,01530 га, кадастровий номер 5625410100:01:030:0119, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та надати дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки, загальною площею 0,01530 га, кадастровий номер 5625410100:01:030:0119, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28.10.2025р. позов задоволено частково.
Суд визнав протиправною бездіяльність Сарненської міської ради Рівненської області щодо не прийняття рішення 12.05.2025р. за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 14.08.2024р. про викуп земельної ділянки площею 0,1530 га (кадастровий номер 5625410100:01:030:0119) у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі несільськогосподарського призначення.
При цьому, суд зобов`язати Сарненську міську раду Рівненської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.08.2024р. про викуп земельної ділянки площею 0,1530 га (кадастровий номер 5625410100:01:030:0119) у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі несільськогосподарського призначення та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом. 
В задоволенні решти позовних вимог судом відмовлено.
Не погоджуючись із даним рішенням в частині відмовлених позовних вимог, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Апелянт просить суд, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.10.2025р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
14.08.2024р. ОСОБА_1 звернулася до Сарненської міської ради із заявою про продаж земельної ділянки (загальною площею 0,01530 га, кадастровий номер 5625410100:01:030:0119, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ) шляхом викупу.
За результатами розгляду зазначеної заяви працівниками Сарненської міської ради підготовлено на розгляд Сарненської міської ради проєкт рішення «Про підготовку до продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення у власність шляхом викупу ОСОБА_1 », який оприлюднено на офіційному сайті Сарненської міської ради 06.09.2024р..
Вказаний проєкт рішення відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» винесено на розгляд постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, екології та природокористування.
Однак, за результатами розгляду проєкту рішення депутати – члени постійної комісії – вирішили рекомендувати сесії міської ради виключити із питання «Про розгляд листів, заяв, звернень громадян, підприємств, установ і організацій Сарненської міської ради із земельних питань» розділ № 32 «Про розгляд заяви ОСОБА_1 про підготовку до продажу земельної ділянки площею 0,1530 га (кадастровий номер 5625410100:01:030:0119) у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі несільськогосподарського призначення у власність шляхом викупу».
Сарненська міська рада повідомила позивача листом від 17.10.2024р. № 2285-02/17 про результати розгляду постійною комісією проєкту рішення «Про розгляд заяви ОСОБА_1 про підготовку до продажу земельної ділянки площею 0,1530 га (кадастровий номер 5625410100:01:030:0119) у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі несільськогосподарського призначення у власність шляхом викупу».
На переконання позивача, відсутність належним чином оформленого рішення про продаж земельної ділянки чи відмову у такому продажі, свідчить про протиправну бездіяльність Сарненської міської ради Рівненської області, а тому вона звернулася в суд з позовом, який став предметом розгляду справи №460/13474/24.
Так, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 06.03.2025р. у справі №460/13474/24, яке набрало законної сили позов задоволено частково.
Суд визнав протиправною бездіяльність Сарненської міської ради Рівненської області щодо не прийняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 14.08.2024р. про викуп земельної ділянки площею 0,1530 га (кадастровий номер 5625410100:01:030:0119) у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі несільськогосподарського призначення. 
Крім того, суд зобов`язав Сарненську міську раду Рівненської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.08.2024р. про викуп земельної ділянки площею 0,1530 га (кадастровий номер 5625410100:01:030:0119) у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі несільськогосподарського призначення та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
ч.4 ст.78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
За рішенням постійних комісій до порядку денного рекомендовано включити питання «Про підготовку до продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення у власність шляхом викупу ОСОБА_1 ». 
Проєкт рішення за вказаним питанням оприлюднено на офіційному сайті Сарненської міської ради 05.05.2025р.
Відповідно до протоколу № XХXVІ позачергової сесії Сарненської міської ради від 12 травня 2025 року під 49 розділом 72 питання порядку денного розглянуто питання «Про розгляд заяви ОСОБА_1 про підготовку до продажу земельної ділянки площею 0,1530 га (кадастровий номер 5625410100:01:030:0119) у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі несільськогосподарського призначення у власність шляхом викупу». 
Протокол № 36 позачергової сесії Сарненської міської ради від 12 травня 2025 року оприлюднено на офіційному сайті Сарненської міської ради 05.06.2025р. 
Результати голосували: за – 1, проти – немає, утрималися – 25. Рішення не прийнято.
Позивач звернулася до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з примусового виконання виконавчого листа № 460/13474/24 виданого 19.05.2025р. на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06.03.2025р. у справі № 460/13474/24. 
09.06.2025р. відкрито виконавче провадження № 78304912 з примусового виконання виконавчого листа №460/13474/24. 
Сарненська міська рада листом від 11.06.2025р. № 1205-02/17 повідомила старшого державного виконавця В. Ігнатолю, що 12.05.2025р. Сарненська міська рада в повному обсязі виконала рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06.03.2025р. у справі № 460/13474/24. Зокрема, Сарненська міська рада повторно розглянула заяву на XXXVI позачерговій сесії Сарненської міської ради 12.05.2025р., що підтверджується витягом з протоколу. Рішення суду від 06.03.2025р. виконане до відкриття виконавчого провадження. 
13.06.2025р. старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 78304912 від 09.06.2025р. з примусового виконання виконавчого листа № 460/13474/24р. виданого 19.05.2025р. на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06.03.2025р. у справі № 460/13474/24. Зокрема, проєкт рішення «Про підготовку до продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення у власність шляхом викупу ОСОБА_1 » винесений на розгляд 37-ї позачергової сесії Сарненської міської ради 04.07.2025р.. Проєкт рішення за вказаним питанням оприлюднено на офіційному сайті Сарненської міської ради 27.06.2025р.
Відповідно до протоколу № XХXVІ позачергової сесії Сарненської міської ради від 04 липня 2025 року під 37 розділом 58 питання порядку денного розглянуто питання «Про розгляд заяви ОСОБА_1 про підготовку до продажу земельної ділянки площею 0,1530 га (кадастровий номер 5625410100:01:030:0119) у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі несільськогосподарського призначення у власність шляхом викупу». Протокол № 37 позачергової сесії Сарненської міської ради від 04 липня 2025 року оприлюднено на офіційному сайті Сарненської міської ради 01.08.2025р.
Голосували в цілому: за – немає, проти – немає, утрималися – 25. Рішення не прийнято.
ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Із змісту ч.1-ч.2 ст.116 Земельного кодексу України видно, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
ч.1 ст.122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Глава 20 Земельного кодексу України регулює питання продажу земельних ділянок або прав на них на підставі цивільно-правових договорів.
В ст.127 Земельного кодексу України визначено, що органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або передають їх у користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.
Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності та набуття прав користування ними (оренди, суперфіцію, емфітевзису), а також передача акціонерним товариством, товариством з обмеженою відповідальністю, 100 відсотків акцій (часток) у статутному капіталі якого належать державі, яке утворилося шляхом перетворення державного підприємства, в суборенду земельних ділянок державної власності, що були передані зазначеним господарським товариствам в оренду відповідно до статті 120-1 цього Кодексу, здійснюються на конкурентних засадах (на земельних торгах у формі електронного аукціону) у випадках та порядку, встановлених главою 21 цього Кодексу.
Не допускається відчуження орендованих земельних ділянок державної або комунальної власності без згоди орендаря.
Відповідно до ч.1 ст.128 Земельного кодексу України продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.
Згідно ч.2 вищевказаної статті громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.
До заяви (клопотання) додаються:
а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд);
б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу.
г) копія свідоцтва про реєстрацію постійного представництва з правом ведення господарської діяльності на території України - для юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до законодавства іноземної держави.
ч.3 ст.128 Земельного кодексу України визначено, що орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.
Жодних виключень із вказаної вище норми права законодавцем не визначено, що кореспондує обов`язку суб`єктів владних повноважень щодо неухильного дотримання вказаних вище строків щодо розгляду заяви (клопотання) з питань продажу земельних ділянок.
Із змісту ч.5-ч.6 ст.128 Земельного кодексу України видно, що підставою для відмови в продажу земельної ділянки є:
а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки;
б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;
в) якщо щодо суб`єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності;
г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність;
ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.
Рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації, сільської, селищної, міської ради про продаж земельної ділянки є підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки.
В п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.
ч.1, ч.5 ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.
Тобто, обов`язку органу місцевого самоврядування зі здійснення розгляду заяви (клопотання) зацікавленої особи з приводу продажу земельної ділянки комунальної власності протягом місячного строку, встановленому нормою ч.3 ст.128 ЗК України, кореспондує обов`язок скликання не рідше ніж один раз на місяць сесії сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення), районної чи обласної ради з питань відведення земельних ділянок, встановлений нормою ч.5 ст.46 Закону України "Про місцеве самоврядування".
З наведеного видно, що за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 , відповідач Сарненська міська рада Рівненської області, мав прийняти одне із можливих рішень, а саме: 
1) рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки;
2) рішення про відмову в продажу земельної ділянки із зазначенням обґрунтованих причин відмови.
Жодних інших альтернативних рішень законодавцем не визначено, тобто за наслідком розгляду саме на пленарних засіданнях органу місцевого самоврядування питань щодо земельних відносин, приймається одне із двох рішень, зокрема про надання дозволу на продаж земельної ділянки або мотивована відмова.
Разом з тим, необхідність прийняття рішення у відповідності до ст.128 Земельного кодексу України, також викладена у висновках рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06.03.2025р. у справі №13474/24, яке набрало законної сили.
Повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин визначені ст.12 Земельного кодексу України, відповідно до приписів ч.1 якої до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: 
а) розпорядження землями територіальних громад; 
б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; 
в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; та ін.
ч.2 ст.12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать: 
1) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону; 
2) здійснення інших повноважень у галузі земельних відносин відповідно до закону.
При цьому, відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.
ч.ч.1,2 ст. 59 зазначеного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
З огляду на вищезазначені норми, питання продажу земельних ділянок комунальної власності у власність громадян є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування, яким в даному випадку є Сарненська міська рада.
Відповідно до протоколу № XХXVІ під 49 розділом 72 питання порядку денного розглянуто питання, результати голосували: за – 1, проти – немає, утрималися – 25. Рішення не прийнято.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що результати поіменного голосування не можуть свідчити про недопущення Сарненською міською радою Рівненської області бездіяльності, оскільки за наслідком розгляду заяви не прийнято позитивного рішення про продаж земельної ділянки, або мотивованої відмови у її продажі.
При цьому, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду у постанові №454/160/17 від 09.07.2020р., які полягають у тому, що результати голосування не відображують мотивів прийняття того чи іншого рішення, які б дозволяли скористатись можливістю його оскарження та не містять і не відповідають поняттю акту органу місцевого самоврядування.
Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що не вирішення Сарненською міською радою Рівненської області заяви позивача про викуп земельної ділянки; не голосування частини депутатів які присутні на сесії за будь-який із можливих варіантів (за, проти); не прийняття відповідного рішення відповідачем "за" чи "проти" у визначений законом строк, свідчить про протиправну бездіяльність Сарненської міської ради.
У свою чергу, утримання від прийняття рішення не є законним способом поведінки органу, а результати поіменного голосування, не містять чіткого та однозначного рішення про відмову, а тому не можуть вважатися відмовою у продажі земельної ділянки.
В даних правовідносинах суб`єкт владних повноважень в особі Сарненської міської ради Рівненської області не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції.
Продаж земельної ділянки або відмова у її продажі є змістом відповідного індивідуального правового акту.
Відсутність належним чином оформленого рішення Сарненської міської ради Рівненської області про продаж земельної ділянки чи відмову у її продажі, свідчить про те, що відповідач в межах наданих йому повноважень не прийняв жодного відповідного рішення.
Крім того, слід врахувати правовий висновок Верховного Суду у постанові №580/707/21 від 27 липня 2022 року, де суд касаційної інстанції у подібних земельних правовідносинах, досліджуючи питання наявності протиправної бездіяльності у суб`єкта владних повноважень при розгляді заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вказав, що неприйняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не може підміняти рішення про відмову у наданні такого дозволу.
Земельний кодекс України не передбачає випадків, коли орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за результатами заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою може не прийняти позитивного або негативного для заявника рішення (про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу, про продаж земельної ділянки або про відмову у продажі).
Колегія суддів наголошує, що наведений висновок Верховного Суду можливо застосувати при розгляді цієї справи, оскільки наслідком вирішення заяв про надання дозволу на розроблення проекту та про продаж земельної ділянки є прийняття рішення відповідної ради на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.
За правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові №800/304/17 від 27 лютого 2020 року під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що Сарненська міська рада Рівненської області допустила протиправну бездіяльність щодо не прийняття рішення 12.05.2025р. за результатами розгляду заяви позивача про викуп земельної ділянки площею 0,1530 га (кадастровий номер 5625410100:01:030:0119) у м.Сарни по вул. Європейська, 19 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі несільськогосподарського призначення.
Стосовно вимоги позивача про зобов`язання розглянути на найближчому пленарному засіданні чергової або позачергової сесії заяву про викуп земельної ділянки, 0,01530 га, кадастровий номер 5625410100:01:030:0119, яка знаходиться за адресою: м.Сарни Рівненської області, вул.Європейська, 19 та прийняти рішення яким надати дозвіл на викуп земельної ділянки, загальною площею 0,01530 га, кадастровий номер 5625410100:01:030:0119, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та надати дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки, загальною площею 0,01530 га, кадастровий номер 5625410100:01:030:0119, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , колегія суддів зазначає наступне.
В п.4 ч.1 ст.5 КАС України видно, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
ч.2 ст.5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно п.10 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Виходячи із обставин цієї справи, вірним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.08.2024р. про викуп земельної ділянки площею 0,1530 га (кадастровий номер 5625410100:01:030:0119) у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі несільськогосподарського призначення та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
Не приймає до уваги колегія суддів доводи апелянта, що ефективним способом захисту порушених прав є покладення обов`язку судом на відповідача прийняти рішення яким надати дозвіл ОСОБА_1 на викуп земельної ділянки, загальною площею 0,01530 га, кадастровий номер 5625410100:01:030:0119, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та надати дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки, загальною площею 0,01530 га, кадастровий номер 5625410100:01:030:0119, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . виходячи з наступних підстав.
Із змісту п.34 ч.1 ст.26, ч.1, ч.5 ст.46 Закону України "Про місцеве самоврядування", ст.12 Земельного кодексу України», видно, що викуп земельної ділянки — це виключна компетенція сесії ради (колегіального органу). Лише депутати шляхом голосування можуть прийняти таке рішення. Питання продажу землі є складним процесом, що включає оцінку, перевірку на відповідність містобудівній документації, інтересам громади тощо. Це право вибору ради. Рішення ради приймається більшістю голосів депутатів. Судове рішення не може змусити конкретного депутата голосувати «за» або «проти». Неможливо примусити орган прийняти саме позитивне рішення колегіально. 
Тобто, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу». 
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу апелянта, що депутати голосують на власний розсуд, але якщо є рішення суду, яке зобов`язує раду розглянути заяву позивача про викуп земельної ділянки та прийняти конкретне рішення, (зокрема, рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки або рішення про відмову в продажу земельної ділянки із зазначенням обґрунтованих причин відмови.) та депутати його ігнорують і відмовляються голосувати за продаж земельної ділянки, такі дії свідчить про протиправну бездіяльності органу місцевого самоврядування, оскільки утримання депутатів від голосування є свідомим невиконанням судового рішення. У справах про виконання судових рішень депутати не можуть покликатись на «вільне волевиявлення». Якщо суд зобов`язав раду прийняти конкретне рішення, голосування «утримався» може розцінюватись як умисне невиконання рішення суду, що не позбавляє права позивача звернутись в правоохоронні органи з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення в порядку кримінального судочинства .
Невиконання судового рішення — це кримінальний злочин передбачений ст.382 Кримінального кодексу України (Умисне невиконання рішення суду).
При цьому, прямої норми з дослівним формулюванням «голова несе відповідальність за виконання рішень суду» в одному законі немає, але цей обов`язок передбачений через сукупність повноважень голови ради, визначених законом України «Про місцеве самоврядування в Україні»

Це базовий закон, який визначає статус голови як головної посадової особи громади.

п.1 ч.4 ст.42 : голова ради «забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України». (оскільки виконання судового рішення — це конституційний обов`язок за ст. 129-1 Конституції України, саме голова є гарантом цього процесу в раді).
п.2 ч.4 ст.42 організує в межах визначених цим законом роботу відповідної ради та її виконавчого комітету 
п.8 ч.4 ст.42,: Голова «скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний». (Тобто, якщо питання не виноситься на голосування для виконання рішення суду — це пряма бездіяльність голови).
ч.4 ст.42 сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.
Отже, саме голова підписує рішення ради, головує на засіданнях та представляє раду у відносинах з третіми особами, саме він є відповідальним за те, щоб рішення суду яке набрало законної сили виконувалось (внесене в порядок денний, проголосоване, забезпечення результативного голосування, підписане). Колективний характер прийняття рішень сільською радою не звільняє її голову від обов`язку вжити всіх залежних від нього заходів для забезпечення виконання судового рішення». Голова ради перед голосуванням вправі офіційно оголосити депутатам, що виконання рішення суду є імперативним обов`язком, а не питанням вільного вибору. Вправі надати кожному депутату роз`яснення юридичного відділу, де вказано, що за умисне невиконання рішення суду передбачена кримінальна відповідальність (ст. 382 КК України). Депутати мають розуміти, що статус «колективного органу» не звільняє їх від індивідуальних допитів у поліції у разі відкриття кримінального провадження тощо.
Крім того, голова може скликати сесію виключно для розгляду виконання рішення суду.
Якщо рішення не прийнято, голова може використовувати ст.42 Закону «Про місцеве самоврядування» для повторного внесення питання на розгляд сесії. 
Апеляційний суд також наголошує, що згідно ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи та підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.
Колегія суддів роз`яснює, що за позивачем зберігається право на звернення до суду першої інстанції із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку ст. 382 КАС України, що передбачає зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення та можливість накладення штрафу на посадових осіб у разі невиконання. 
Таким чином, невинесення питання на розгляд або незабезпечення результативного голосування є першопричиною невиконання судового рішення, що покладає на голову ради персональну відповідальність, встановлену законом.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Сарненської міської ради Рівненської області діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України.
ч.1 ст.308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З роз`яснень, які наведені в п.13.1 Постанови Пленуму ВАС України №7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», видно, що у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині задоволених позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд--

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року у справі № 460/14388/25 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	Р. Б. Хобор 	
 	 	Р. М. Шавель