Справа № 159/9149/25
Провадження № 2/159/744/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2026 року Ковельський міськрайонний суд Волинської області 
в складі: головуючого судді Грідяєвої М.В.
при секретарі Посполітак Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковель в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що 04.12.2023 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 укладений договір позики №4173253, згідно якого відповідачу був наданий кредит шляхом перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу, відповідно якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) за плату належні права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, відповідно якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24125 грн., з яких: 5000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 19125 грн. заборгованість за відсотками. Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, підписані електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону відповідача, відповідно до яких кредит надається в безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики № 4173253 в розмірі 24125 грн., 3028 грн. судовий збір.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно клопотання в позові просить розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. 
Суд ухвалив слухати справу заочно. 
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтованим частково та таким, що підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно договору позики №4173253 від 04.12.2023 року, між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 5000 грн. на 30 днів, із сплатою процентів 3 % в день.
Згідно договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року та додаткових угод до нього ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передала (відступила) за плату належні права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняла права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, відповідно якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 24125 грн., з яких: 5000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 19125 грн. заборгованість за відсотками.
Відповідно до ст.ст.205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Таким чином, між відповідачем та первісним кредитором укладено кредитний договір, який підписаний відповідачем, з умовами якого відповідач ознайомився та погодився.
Відповідно до ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Відповідно до ст.ст.526, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. При неналежному виконанні зобов`язань, вони припиняються внаслідок розірвання договору, сплачується неустойка, відшкодовуються збитки.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно розрахунку заборгованості, відповідачем ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором виконувалось не належним чином, в зв`язку з чим утворилась заборгованість , яка з розрахунку банку становить 24125 грн., з яких: 5000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 19125 грн. заборгованість за відсотками.
На думку суду наведений позивачем розрахунок заборгованості є необґрунтованим з наступних підстав.
За умовами договору сторони погодили сплату відсотків за кредитом з розрахунку суми кредиту та суми залишку заборгованості за кредитом, кредитний договір № 4173253 від 04.12.2023 року в розмірі кредиту 5000 грн. укладений на 30 днів, тобто до 03.01.2024 року, відтак, у межах строку кредитування до 03.01.2024 року включно відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними платежами. 
Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12.
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за кредитним договором № 4173253 від 04.12.2023 року в розмірі 9500 грн., з яких: 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 4500 грн. заборгованість за відсотками (5000/100х3х30).
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволеної суми позову в розмірі 9500 грн., сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1191 грн. 19 коп. (9500 х 3028: 24125 грн.).
Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст.205, 207, 253, 259, 638, 509 ЦК України, ст.ст.12, 83, 84, 89, 141, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України,
В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором– задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» – заборгованість за кредитним договором № 4173253 від 04 грудня 2023 року в розмірі 9500 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 1191 грн. 19 коп.
В іншій частині позову – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. 
Судове рішення складено 08.04.2026 року.

Суддя:	М. В. ГРІДЯЄВА