Справа №: 398/4874/25	

провадження №: 2-а/398/4/26
РІШЕННЯ
Іменем України 
"17" квітня 2026 р. м.Олександрія
Олександрійсьикй міськрайонний суд Кіровоградської області
у складі головуючого судді Голосеніної Т.В.
з участі секретаря судових засідань Шаповал І.Ф.
представника позивача Тарасенко О.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрія адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 20.07.2025 року серії ЕНА №5269032,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що 20.07.2025 року інспектором Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області відносно позивача винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.
Правопорушення, в якому звинувачують позивача полягало в тому, що останній 20.07.2025 року о 12:14 год у м.Олександрія на площі Покровській керував мопедом Хонда без державного номерного знаку, без одягнутого шолома та при перевірці документів встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений у праві керування транспортним засобом, відповідно до постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.09.2024 року.
З постановою позивач не згоден, оскільки він не керував транспортним засобом. В зазначений день він, приблизно о 12:00 год. вийшов з дому та попрямував до магазина, щоб купити води. У цей час був зупинений працівниками поліції, які зазначили, що бачили як він керував мопедом. На вимогу працівників поліції він надав для перевірки паспорт. Водійське посвідчення в нього є, але на той час воно було вдома, оскільки він не керував транспортним засобом.
Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення.
Просить скасувати постанову серії ЕНА №5269032 від 20.07.2025 року у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Ухвалою від 08.08.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду. Позивачу роз`яснено, що згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, відповідачем у даній категорії справ повинен бути територіальний орган поліції, який утворений та діє від імені Національної поліції України, тобто Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області. Згідно з ч. 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.
18.08.2025 року позивачем надано згоду на заміну первісного позивача – Олександрійське РВІП ГУНП в Кіровоградській області на Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.
Ухвалою від 19.08.2025 року замінено первісного відповідача Олександрійське РВІП ГУНП в Кіровоградській області на Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.
Представник позивач надав суду відзив, відповідно до якого зазначив, що 20.07.2025 поліцейським Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Скрипніком І.С. винесено постанову серії ЕНА № 5269032 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено на позивача стягнення у вигляді штрафу на суму 20400 грн. Відповідно до зазначеної постанови 20.07.2025 о 11.48 позивач керував транспортним засобом – мопедом Хонда, без номеру, по вул.Покровській, 15, в м.Олександрія, Кіровоградської області, без одягненого мотошолому, та при перевірці документів встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.09.2024 р., чим порушив п. 2.1.а ПДР – керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом. Таким чином, позивач скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. На підставі п.п. 2.1 Розділу 2 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Відомості про тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом та строк його дії вносяться до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» та засобами центральної підсистеми єдиної інформаційної системи МВС вносяться до Єдиного державного реєстру транспортних засобів. У разі вчинення адміністративного правопорушення, за яке передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, особою, у якої посвідчення водія тимчасово вилучено за попереднє (попередні) адміністративне(і) правопорушення, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, виданий у першому випадку, не поновлюється. У відповідних графах тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом поліцейський робить відмітки за фактом виявленого правопорушення. Інформація про позбавлення права керування транспортним засобом протягом трьох робочих днів з дати надходження до підрозділів адміністративної практики постанови суду, згідно з якою особу позбавлено права керування транспортним засобом, вноситься до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» та яка засобами центральної підсистеми єдиної інформаційної системи МВС вноситься до Єдиного державного реєстру транспортних засобів. З викладеного вбачається, що Відповідачем постанову про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КупАП було винесено законно та обґрунтовано.
У задоволені позовних вимог просить відмовити.
Згідно додаткових пояснень представник позивача зазначив, що поліцейським не доведено належними та допустимими доказами вчинення позивачем правопорушення ПДР, як і факту керування позивачем транспортним засобом. На відео з бодікамери працівника поліції чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 зазначає, що не керував транспортним засобом. Окрім цього, відповідно до оскаржувальної постанови зазначено, що фіксація правопорушення велася на нагрудну бодікамеру 11130130588, проте відео файл document_5469797944179850426 підтверджує той факт, що фіксування здійснюється на відеореєстратор в автомобілі патрульної поліції. Однак навіть на зазначеному відео файлі не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Вважає, що представником відповідача не надано достатніх та переконливих доказів, які б підтверджували провину позивача.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Тарасенко О.Є. позов підтримав за обставин, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях. Просив вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі. 
Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка ОСОБА_2 , оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст.286 КАС України.
Судом встановлено, що згідно копії постанови ЕНА №5269032 ОСОБА_1 20.07.2025 року о 12:14 год. у м.Олександрія по площі Покровська, 15, керував мопедом Хонда без державного номерного знаку, без одягненого мотошолома та при перевірці документів було встановлено, що ОСОБА_3 позбавлений права керування транспортними засобами постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.09.2024 року строком на один рік, чим порушив п.2.1 А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.126 КУпАП та призначене покарання у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.
У матеріалах справи також наявні дані, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, від економічної діяльності 49.41 – вантажний автомобільний транспорт (основний) та має у власності транспортний засіб MAN, днз НОМЕР_1 , причеп KRONE, ВЕ2719Х, та мопед YAMAHA.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Відповідно до ст.283 КУпАП передбачено, що постанова, серед іншого, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.
Так, складаючи спірну постанову працівник поліції зазначив, що ОСОБА_1 керував мопедом Хонда без одягнутого мотошолома та при перевірці документів було встановлено, що останній позбавлений права керування транспортними засобами, відповідно до постанови суду. Також зазначено, що ОСОБА_1 порушив п.2.1 "а" ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.126 КУпАП.
Відповідно до п.2.1 "а" ПДР визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. 
Частиною 4 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст.280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень закріплених в ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , пояснила суду, що вона є сестрою позивача, та вказала, що її брат ОСОБА_1 у липні 2025 року допомагав у ремонтних роботах в її будинку. Вона підтвердила факт, що її брат 17.07.2025 року ходив пішки та що у власності у нього відсутній мопед ОСОБА_4 . 
Проте суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_2 та відкидає їх, оскільки вона не була очевидцем події, є заінтересованою особою, оскільки вирішується питання про притягнення до відповідальності її брата. Крім цього, у вказаній справі не вирішується питання наявності чи відсутності мопеда у власності у ОСОБА_1 .
Переглядом диску з відеозаписом з реєстратора, який надано представником відповідача, встановлено, що невідома особа, яку неможливо ідентифікувати через значну віддаленість, їде на мопеді без мотошолома. За невідомою особою прямує патрульний автомобіль. Мопед з невідомою особою повертає праворуч і зникає з поля зору відеореєстратора. Патрульний автомобіль теж повертає праворуч і відеореєстратор фіксує, що невідома особа, схожа на ОСОБА_1 стоїть біля мопеда, що не рухається. Після цього патрульний автомобіль проїжджає трохи далі і в подальшому відеореєстратор вже фіксує, що працівники поліції прямують за ОСОБА_1 та зупиняють його. 
На наступному відео з нагрудної бодікамери встановлено, що працівники поліції підходять до ОСОБА_1 та просять надати документи для перевірки, та зазначають, що він рухався на мопеді без мотошолому. Проте, ОСОБА_1 заперечує факт керування мопедом та зазначає, що лише проходив повз нього, а не рухався на ньому.
Оцінюючи надані представником відповідача відеодокази, суд зазначає наступне.
Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом- виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.
Суд зазначає, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), полягає в тому, що правопорушник має, по-перше, керувати транспортним засобом, а по-друге — бути позбавленим права керування.
Доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і бути особою, яку позбавлено у праві керування транспортним засобом.
Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Тобто, об`єктивною стороною в даному правопорушенні є саме керування транспортним засобом особою позбавленою права керування.
Проте, при досліджені відеодоказу судом не знайшов підтвердження саме факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 . На відео зафіксовано, що невідома особа рухається на мопеді, проте хто саме є тією особою на відео неможливо встановити через значну віддаленість.
Окрім цього, ОСОБА_1 на відео, на зауваження працівників поліції, що він керував мопедом, відразу заперечив цей факт та зазначив, що він не їхав взагалі, тобто його позиція є послідовною з моменту його зупинення.
Таким чином, на відео, яке надано представником відповідача, беззаперечно і достовірно, "поза розумним сумнівом" не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Принцип «будь-які сумніви на користь обвинуваченого» (in dubio pro reo) є фундаментальною основою презумпції невинуватості згідно зі ст. 62 Конституції України. Він означає, що всі непереборні сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Стандарт «поза розумним сумнівом» — це найвищий критерій доказування, згідно з яким сукупність доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, окрім винуватості особи. Якщо залишаються альтернативні, обґрунтовані версії подій, сумніви тлумачаться на користь винної особи.
Враховуючи недостовірність доказів вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення, що виключає склад адміністративного правопорушення у його діях, суд зазначає про відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статтею 126 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що постанову ЕНА № 5269032 від 20.07.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП слід скасувати, а провадження в адміністративній справі закрити на підставі п. 1, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Позивачем не ставилося питання про стягнення з відповідача судових витрат, а тому судові витрати, пов`язані з розглядом справи, залишити за стороною, що їх понесла .
Керуючись ст.ст.2,5,9,72,77,90,139,241-244,246, 255, 268-272, 286 КАС України,суд

У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 20.07.2025 року серії ЕНА №5269032 – задовольнити.
Скасувати постанову інспектора Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, лейтенанта поліції Скрипника Івана Сергійовича, серії ЕНА №5269032 від 20.07.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.
Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 22 квітня 2026 року.
Суддя Т.В.Голосеніна