ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
08.04.2026	Справа № 910/711/26	
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮА Проджект»

про стягнення 7 926, 00 грн.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮА Проджект» про стягнення 7 926, 00 грн витрат, пов`язаних з проведенням демонтажу та зберіганням демонтованих конструкцій.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем самовільно встановлено малу архітектурну форму (вивіску) на пл. Міцкевича, 1 у м. Львові, чим порушено вимоги «Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові», затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 1025 від 11.11.2016 року.
Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2026 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив. Вказану ухвалу суду відповідач не отримав, у зв`язку з відсутністю адресата.
За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.
Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду була направлена судом рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.
Згідно частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
За змістом частин 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).
Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись із вищевказаною ухвалою у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача.
Відповідач не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим їм процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданим їм процесуальним правом, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.
При цьому, оскільки до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.
У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

УСТАНОВИВ:

Відповідачем самовільно встановлено малу архітектурну форму (вивіску) по пл. Міцкевича, 1 у м. Львові, чим порушено вимоги «Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові», затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №1025 від 11.11.2016.
У зв`язку з виявленим порушенням відповідачу було скеровано вимогу Департаменту містобудування Львівської міської ради від 06.03.2019 № 23/Р-3-806, якою було запропоновано відповідачу добровільно усунути допущене порушення у зазначений у вимозі термін. Проте, як вказано у позовній заяві, відповідач вимог про демонтаж не виконав.
Враховуючи той факт, що вивіска не була демонтована добровільно, виконуючи вказаний наказ Департаменту містобудування, позивач 07.10.2019 здійснив примусовий демонтаж самовільно встановленої вивіски відповідача, про що було складено акт проведення демонтажу спеціальних конструкцій від 10.04.2019 № 4.
02.04.2019 між Комунальним підприємством «Адміністративно-технічне управління» (замовник) та ФОП Алєксєєвою Мирославою Михайлівною (виконавець) укладено договір про надання послуг № 02/04/2019, відповідно до пункту 1 якого виконавець зобов`язується надати замовникові послуги із демонтажу рекламних конструкцій та малих архітектурних форм (вивісок) (надалі об`єктів демонтажу), їх транспортування до майданчиків (складів) тимчасового зберігання замовника, а замовник, в свою чергу, зобов`язується прийняти надані послуги й оплатити їх.
Оплата наданих послуг по демонтажу самовільно встановлених конструкцій відповідача підтверджується актом наданих послуг № 2 від 10.04.2019 та банківською випискою, яка долучені до позовної заяви.
Зберігання самовільно встановленої малої архітектурної форми (вивіски) підтверджується копією накладної від 10.04.2019 № 29.
Відповідно до поданого позивачем розрахунку, вартість демонтажу становить 400,00 грн, зберігання з 11.04.2019 конструкції - 6205,00 грн (365 днів х 17,00 грн х 1 конструкцію = 6205,00 грн), загальна вартість демонтажу та зберігання разом з ПДВ + 20 % (1321, 00 грн) становить 7926, 00 грн.
З метою досудового врегулювання спору відповідачу скеровувались листи- вимоги від 10.05.2019 № 2410-10-3187 про повернення витрат, понесених позивачем у зв`язку з демонтажем та зберіганням конструкцій, однак, відповідач не оплатив витрат позивача, що і стало підставою для звернення до суду і з даним позовом.
Згідно із ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Частиною 4 ст. 11 ЦК України передбачено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Місцеві органи виконавчої влади, підприємства, установи та організації, а також громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їм повноважень.
Частинами 1, 2, 4 cт. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.
Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» передбачено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. 
Згідно із п. 1.7. Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові, що затверджений рішенням Львівської міської ради № 1025 від 11.11.2016 (чинного на дату спірних правовідносин), паспорт малої архітектурної форми (вивіски) проектна документація, яка є підставою для встановлення малої архітектурної форми (вивіски). Паспорт малої архітектурної форми (вивіски) виготовляє власник (користувач) вивіски у разі відсутності на дану будівлю паспорта комплексного розміщення малих архітектурних форм. Узгоджений паспорт розміщення малих архітектурних форм (вивісок) підлягає внесенню у реєстр погоджених проектів малих архітектурних форм (вивісок), ведення якого забезпечує комунальне підприємство Адміністративно-технічне управління.
Відповідно до п. 1.7. Порядку, самовільно встановлена мала архітектурна форма (вивіска) елемент декоративного оздоблення фасаду будинку, якій розміщується з порушенням вимог діючого Порядку.
Пунктом 1.7. Порядку також передбачено, що демонтаж комплекс дій, які передбачають відокремлення малої архітектурної форми (вивіски) разом з її основою від місця її розміщення та транспортування у місце її подальшого зберігання.
Згідно із п. 5.1., 5.2. Порядку, моніторинг розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові здійснює Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління». Контроль за дотриманням цього Порядку здійснює уповноважений орган на базі моніторингової системи Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління".
Відповідно до п. 5.3. Порядку, відповідальність за розміщення малої архітектурної форми (вивіски) (міцність, стійкість, безпеку, відповідність погодженому паспорту, цілісність фасаду будівлі після монтажу/демонтажу малої архітектурної форми (вивіски) несе власник або уповноважена власником особа.
Пунктом 6.1.1. Порядку передбачено, що демонтажу підлягають самовільно встановлені малі архітектурні форми (вивіски).
Згідно із п. 6.2. Порядку, власникам самовільно встановлених малих архітектурних форм (вивісок) (підпункт 6.1.1) скеровуються вимоги уповноваженого органу (департаменту містобудування) про усунення допущеного порушення. Власникам малих архітектурних форми (вивісок), вказаних у підпункті 6.1.4, вимоги не надсилаються.
Відповідно до п. 6.6. Порядку, примусовий демонтаж малих архітектурних форм (вивісок) організовує Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» за наказом уповноваженого виконавчого органу Львівської міської ради, проект якого готує орган, який здійснює нагляд за станом малої архітектурної форми (вивіски) (Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління»). Під час проведення демонтажу можуть бути присутні власник або користувач малої архітектурної форми (вивіски), представники державних органів, міських служб та інших організацій.
Пунктами 6.10., 6.11. Порядку передбачено, що демонтовані малі архітектурні форми (вивіски) зберігаються на складі Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління». Компенсація витрат Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління», пов`язаних з примусовим демонтажем, транспортуванням та зберіганням малої архітектурної форми (вивіски), покладається на власника (користувача) демонтованої малої архітектурної форми (вивіски).
Відповідно до пункту 49 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою КМУ від 29.12.2003 № 2067, демонтаж вивісок чи табличок, розміщених з порушенням вимог цих Правил, здійснюється у разі:
- припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичної особи - підприємця;
- невідповідності розміщення вивіски чи таблички вимогам щодо її розміщення, наданим у визначенні, та архітектурним вимогам, державним нормам, стандартам і правилам, санітарним нормам;
- порушення благоустрою території.
Розміщені вивіски чи таблички підлягають демонтажу за рахунок коштів юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців, якими вони були встановлені.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідачу було скеровано вимогу Департаменту містобудування Львівської міської ради від 06.03.2019 № 23/Р-3-806, якою йому було запропоновано добровільно усунути допущене порушення у зазначений у вимозі термін. Проте, відповідач вимог про демонтаж не виконав.
Як вбачається із матеріалів справи, Департаментом містобудування Львівської міської ради на підставі пункту 6.1. Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові, було видано наказ від 21.03.2019 № 22 «Про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм (вивісок)», зокрема щодо малої архітектурної форми (вивіски) по пл. міцкевича, 1 у м.Львові.
Згідно із пунктом 1.1. Правил благоустрою м. Львова, що затверджені ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 № 376 (надалі Правила), правила благоустрою м. Львова є нормативно-правовим актом, який встановлює порядок благоустрою та утримання об`єктів благоустрою м. Львова, визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста, які спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.
Пунктом 1.2. Правил передбачено, що вони є обов`язковими для виконання на території м. Львова всіма органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, органами самоорганізації населення, посадовими особами міської ради, об`єднаннями громадян, а також громадянами, у тому числі іноземцями та особами без громадянства.
Відповідно до п. 13.4. Правил, витрати з проведення демонтажу самовільно встановлених рекламних конструкцій, вивісок, їх транспортування та зберігання відшкодовують їх власники:
13.4.1. За демонтаж та транспортування спеціальної конструкції у розмірі фактичних витрат.
13.4.2. За зберігання спеціальної конструкції у розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян за кожну добу зберігання.
Факт понесення позивачем витрат в розмірі 400,00 грн за демонтаж самовільно встановленої конструкції відповідача підтверджується рахунком, актом наданих послуг № 2 від 10.04.2019, а також банківською випискою, яка долучені до позовної заяви.
Вартість зберігання демонтованої конструкції на складі з 11.04.2019 складає 6205,00 грн (365 днів х 17,00 грн х 1 конструкцію = 6205,00 грн).
Загальна вартість демонтажу та зберігання разом з ПДВ + 20 % (1321, 00 грн) становить 7926, 00 грн.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов про стягнення з відповідача 7926, 00 грн витрат, пов`язаних з проведенням демонтажу та зберіганням демонтованої конструкції є обґрунтованим, підтверджений матеріалами справи, не спростований відповідачем, з огляду на що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Статтею 73 ГПК України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 129, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Стягнути з ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮА ПРОДЖЕКТ» (01001, місто Київ, ВУЛИЦЯ ХРЕЩАТИК, будинок 44, ЛІТЕРА А, приміщення № 3, ідентифікаційний код 40343930) на користь КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «АДМІНІСТРАТИВНО-ТЕХНІЧНЕ УПРАВЛІННЯ» (79005, Львівська обл., місто Львів, ПЛОЩА МІЦКЕВИЧА, будинок 6/7, ідентифікаційний код 13804591) 7926 (сім тисяч дев`ятсот двадцять шість) грн 00 коп. витрат пов`язаних з проведеним демонтажем та зберіганням демонтованих конструкцій та 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. витрати зі сплати судового збору.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя  І.В. Алєєва