Подільський районний суд міста Полтави 
Справа № 553/3321/25 
Провадження № 2/553/223/2026 

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

16.03.2026	м. Полтава	

Подільський районний суд міста Полтави у складі головуючого судді Фоміної Ю.В., за участю секретаря судового засідання Летюченко В.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №553/3321/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, 
В С Т А Н О В И В:
07.08.2025 року ТОВ «Полтаваенергозбут» звернулося до Подільського районного суду міста Полтави з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01.07.2022 року ОСОБА_1 є власником 1/2 квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 436167261 від 21.07.2025 року. З 24.01.2025 року ОСОБА_2 є власником 1/2 квартири16 у житловому будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 436167261 від 21.07.2025 року. З 01.07.2022 року ОСОБА_1 приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №1231207741, ЕІС-код точки розподілу 62Z3229246656718, шляхом фактичного споживання та оплати електричної енергії за адресою АДРЕСА_3 на підставі чого відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . З 24.01.2025 року ОСОБА_2 приєдналася до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1231207741, ЕІС – точки розподілу 62Z3229246656718 шляхом фактичного споживання електричної енергії за адресою АДРЕСА_3 . З моменту акцептування вказаного договору в установленому ПРРЕЕ порядку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «Полтаваенергозбут» набули всіх прав та обов`язків за Договором та несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України. Станом на день подачі позову відповідачі мають непогашену заборгованість перед ТОВ «Полтаваенергозбут» на загальну суму 38541,96 грн. За період з 01.11.2020 року по 01.07.2025 року відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з 01.11.2020 року по 01.07.2025 року споживали електричну енергію, а оплату за неї не здійснювали або здійснювали не в повному обсязі, чим порушили свої зобов`язання по договору про постачання електроенергії постачальником універсальних послуг перед ТОВ «Полтаваенергозбут» внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 38541,96 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості за спожиту електричну енергію. 11.06.2025 року відповідачам припинено постачання електричної енергії.
На підставі вище викладеного позивач прохав суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Полтаваенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 38541,96 грн. та судовий збір у сумі 3028,00 грн.
Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 12.08.2025 року прийнято до провадження позов та відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін.
21.10.25 року представником відповідача ОСОБА_1 – адвокатом Пелих Н.М. подано відзив на позовну заяву в якому зазначала про те, що квартира АДРЕСА_1 належить відповідачам на праві спільної часткової власності. Тому, заборгованість по оплаті спожитої електричної енергії зі співвласників квартири, яка перебуває у приватній власності має бути стягнуто пропорційно до розміру часток. Середній обсяг спожитої електроенергії у заявлений позивачем період з листопада 2020 року по липень 2025 року становить 200 кВт/год на місяць, середній показник нарахованої суми за спожиту електроенергію 250-300 на місяць. У період жовтень 2024 року, грудень – червень 2025 року показник спожитої електроенергії, а також і розмір нарахованої з неї суми різко зросли, а саме: жовтень 2024 року – 1524 кВт/год на суму 5641,92 грн; грудень 2024 року – 2471 кВт/год а суму 8676,72 грн; січень 2025 року – 1723 кВт/год на суму 6171,12 грн; лютий 2025 року – 1712 кВт/год на суму 6127,92 грн, березень -1445 кВт/год на суму 5034,96 грн; квітень 2025 року – 1206 кВт/год на суму 4067,28 грн; травень 2025 року – 885 кВт/год на суму 2952,72 грн, червень 2025 року ( за 11 днів) – 240 кВт/год 788,40 грн. Представником відповідача зазначалось про те, що у період з липня 2024 року по червень 2025 року у квартирі АДРЕСА_1 , за якою рахується заборгованість з оплати за спожиту електроенергію, фактично без згоди співвласника ОСОБА_1 проживав ОСОБА_4 , який орендував квартиру у ОСОБА_3 (попередній співвласник квартири) та ОСОБА_2 - нинішнього співвласника, на підтвердження чого надано акти ОСББ «Комфорт-10» від 01.02.2025 року про фактичне проживання та від 11.06.2025 року про порушення правил проживання в багатоквартирному будинку.
Представником відповідача зазначалось про те, що обсяги споживання електричної енергії у вказані вище квартирі були спричинені внаслідок дій співвласника квартири на той час ОСОБА_3 , в зв`язку з здачею квартири в оренду. При цьому, обсяги використання відповідачем ОСОБА_1 електричної енергії у зазначений вище період не змінювалися, в зв`язку з чим у останнього відсутній обов`язок з сплати за надмірне використання електричної енергії іншою особою, дозвіл на проживання якої у спірній квартирі останній не надав. В зв`язку з чим, прохали суд врахувати зазначені стороною відповідача обставини виникнення заборгованості.

23.10.2025 року представником позивача надано відповідь на відзив в якій зазначалось про те, що ТОВ «Полтаваенергозбут» не здійснює функції з обліку електричної енергії та не визначає обсяги спожитої електричної енергії споживачами. Так, як покази відповідачами не передавались, окрім 04.05.2023 року покази 35890, нарахування обсягів споживання електричної енергії здійснювалось по середньодобовому відповідно до п. 8.6.5 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, але 11.05.2025 року покази 4714, були зафіксовані контролерами при відключенні лічильника.
Зазначали про безпідставність тверджень сторони відповідача про те, що споживання «середній» показник 200 кВт/год на місяць є некоректним. Відповідачем сплачувалось менше за електричну енергію, ніж нараховувалось, що підтверджується розрахунком заборгованості.
З моменту оформлення права власності на ОСОБА_2 24.01.2025 року на підставі договору дарування, укладеного між ОСОБА_3 та дочкою ОСОБА_2 , оплата електроенергії не проводилась. 
Представником позивача вказувалось про те, що проживання протягом спірного періоду у квартирі орендаря ОСОБА_4 без годи ОСОБА_1 не заслуговує до уваги суду, оскільки не доводиться належними та допустимими доказами у справі.
Тому, зважаючи, що відповідачі у добровільному порядку не сплачують заборгованість за спожиту електричну енергію, тому прохала стягнути заборгованість у розмірі та порядку зазначеному у заяві про зменшення позовних вимог.

09.12.2025 року представником позивача ТОВ «Полтаваенергозбут» - Жалій Л.В. подано клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача - ОСОБА_3 , яка була співвласником 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 у період з 01.11.2020 року по 24.01.2025 року спільно з ОСОБА_1 .
Поряд з цим, 09.12.2025 року представником позивача ТОВ «Полтаваенергозбут» - Жалій Л.В. подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій прохала:
-збільшити позовні вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
- стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.11.2020 року по 01.03.205 року в сумі 25698,60 грн. солідарно;
- стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.03.2025 року по 01.07.2025 року у сумі 12843,36 грн солідарно.
09.12.2025 року ухвалою Подільського районного суду міста Полтави залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_3 .
16.03.2026 року представником відповідача ОСОБА_1 – адвокатом Пелих Н.М. подано заперечення (на відповідь на відзив), в якому заперечувався порядок стягнення заборгованості з відповідачів, так як заборгованість з відповідачів має стягуватися пропорційно до розміру часток, оскільки квартира перебуває у приватній власності.
Представник відповідача заперечувала проти періоду стягнення заборгованості, оскільки відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в РАЦС 14.03.2019 року. Починаючи з моменту розлучення ОСОБА_3 чинила перешкоду ОСОБА_1 у користуванні квартирою (заміна замків вхідних дверей та коду охоронної сигналізації), внаслідок чого ОСОБА_1 був позбавлений можливості проживати у спірній квартирі. Рішенням Подільського (Ленінського) районного суду міста Полтави від 05.10.2023 року у справі № 553/246/20 були усунуті перешкоди у користуванні ОСОБА_1 вказаною квартирою шляхом вселення ОСОБА_1 до неї та зобов`язання ОСОБА_3 передати останньому комплект ключів від квартири та повідомити коди охоронної сигналізації. Рішення набрало чинності 24.01.2024 року. Тільки після рішення суду ОСОБА_1 отримав доступ до квартири та заселився. Тому, за заявлений позивачем період з 01.11.2020 року по 24.01.2024 року ОСОБА_1 не проживав, внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 ..
Поряд з цим, відповідач ОСОБА_1 заперечував щодо розміру заборгованості. У період з липня 2024 року по червень 2025 року у квартирі АДРЕСА_1 , за якою рахується заборгованість з оплати за спожиту електроенергію, фактично проживав ОСОБА_4 , який орендував кімнату у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - нинішнього співвласника, що на думку відповідача на нього не покладено обов`язок з плати за надмірно спожиту електричну енергію орендарем ОСОБА_4 ..
Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду повідомлені належним чином.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.
Предстаник відповідача Бойко О.В. надала письмові заперечення та просила справу розглядати у відсутність представника відповідача.
Суд, дослідивши письмові докази, долучені до справи, дійшов наступних висновків.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 11 ЦК України визначено, що підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач.
Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
За змістом статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать, в точу числі послуги з постачання та розподілу електричної енергії.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
За вимогами частини 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Згідно з пунктом 4.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.
Відповідно до пункту 4.7 ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється побутовим споживачем виходячи з умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і може, зокрема, бути у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку.
Згідно з пунктом 4.8 ПРРЕЕ, форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).
Відповідно до підпункту 1 пункту 5.2.1 ПРРЕЕ, електропостачальник має право: на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.
Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ, передбачено, що, зокрема, споживач електричної енергії зобов`язаний: 1) користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); 2) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 3) за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору.
Абзацом п`ятим пункту 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
Згідно з пунктом 3.2.14 ПРРЕЕ, договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку.
Згідно із частиною 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до вимог статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦПК України, власність зобов`язує.
Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Постановою НКРЕКП від 26.10.2018 року № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території суб`єктами господарювання, які провадять діяльність з передачі електричної енергії локальними (місцевими) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом, які мають намір отримати ліцензію на розподіл електричної енергії та на яких не поширюються вимоги пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону (далі - ліцензіати).
ТОВ «Полтаваенергозбут» з 01 січня 2019 року згідно з виданою ліцензією на підставі постанови НКРЕКП № 575 від 26.06.2018 здійснює діяльність з постачання електричної енергії споживачам.
Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 № 312 затверджено форму заяви-приєднання.
Згідно п. 2 вказаної Постанови укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.
Судом встановлено, що з 01.07.2022 року відповідач ОСОБА_1 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 436167261 від 21.07.2025 року.
У період з 01.11.2020 року по 24.01.2025 року ОСОБА_3 була співвласником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 ..
Відповідно до договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Широкою О.М., ОСОБА_3 подарувала 1/2 частину вищевказаної квартири своїй дочці ОСОБА_2 .
З 24.01.2025 року відповідач ОСОБА_2 є власником частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 436167261 від 21.07.2025 року.
Таким чином, квартира АДРЕСА_1 належить відповідачам на праві спільної часткової власності, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Розмір кожного із співвласників становить по 1/2 частині, між співвласниками встановлено порядок користування квартирою.
Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними з спільним майном.
Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Відповідачі є споживачами послуг, які надаються ТОВ «Полтаваенергозбут» та несуть відповідальність, щодо оплати за надані їм послуги відповідно до часток співвласників.
Встановлені вище судом факти не заперечувались стороною відповідача, що зазначено останніми у поданому відзиві на позов.
Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Полтаваенергозбут» про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиту електроенергію підлягають стягненню в солідарному порядку не підлягають до задоволення, а підлягають стягненню у пропорційному порядку відповідно до розміру часток співвласників.
З 01.07.2022 року відповідач ОСОБА_1 приєднався до умов договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1231207741, ЕІС – код точки розподілу 62Z3229246656718 шляхом фактичного споживання та оплати електричної енергії за адресою: АДРЕСА_3 на підставі чого відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 .
З 24.01.2025 року відповідач ОСОБА_2 приєдналася до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1231207741, ЕІС – код точки розподілу 62Z3229246656718 шляхом фактичного споживання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до п. 1.2.15 ПРРЕЕ при переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил.
Судом встановлено, що відповідачами за період споживання електричної енергії покази не передавались, тому нарахування обсягів споживання електричної енергії здійснювалося по середньодобовому відповідно до п. 8.6.5 Кодексу комерційного обліку електричної енергії. 11.05.2025 року покази 4714, які були зафіксовані контролером при відключенні світла. 
В подальшому 28.06.2023 року після заміни лічильника на двозоновий (день-ніч) джерелом отримання показів є сам лічильник, який передає покази автоматично (АСКОЕ).
В разі незгоди споживача з показами, останній має право провести корекцію, шляхом звернення до оператора ОСР АТ «Полтаваобленерго» з відповідною заявою, надати докази (фото лічильника, квитанції про оплату з показами лічильника), що відповідачами зроблено не було.
Дані обставини встановлені судом, спростовують твердження відповідача ОСОБА_1 з приводу споживання «середній» показник 200 кВт/год на місяць.
Так, зростання ціни з 01.06.2024 року 4,32 грн за кВт/год за спожиту електричну енергію зумовлює і зростання суми нарахованої електричної енергії. Ціни за електричну енергію зазначені у комерційних пропозиціях 8-УП та 8АУП, які розміщені на сайті ТОВ «Полтаваенергозбут». З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачами сплачувалось менше за електричну енергію, ніж нараховувалось у період з 01.11.2020 року по 01.07.2025 року. Відповідно до даного розрахунку, що відповідачі систематично щомісячно не доплачували за спожиту енергію. З моменту оформлення права власності на ОСОБА_2 , з 24.01.2025 року на підставі договору дарування, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , оплата за електроенергію не проводилась.
Суд приймає до уваги твердження сторони позивача про те, що рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 22.02.2022 року розподілено квартиру по 1/2 частки спільного майна подружжя кожному. При цьому, у даній квартирі встановлена одна точка постачання електричної енергії ЕІС- кодом 62Z3229246656718 та лічильник у даній квартирі один. 
Стороною відповідача визнавався обов`язок щодо сплати за надані послуги електропостачання ТОВ «Полтаваенергозбут», заперечуючи при цьому, щодо розміру нарахованої заборгованості, що є по своїй природі неспроможним.
Так, проживання у період з липня 2024 року по червень 2025 року у вищевказаній квартирі орендаря ОСОБА_4 без згоди співвласника ОСОБА_1 , не спростовує обов`язку ОСОБА_1 з утримання належного йому на праві власності майна. Договірні правовідносини, які виникають між власником нерухомого майна та орендарем не відносяться до предмету спору, який виник між надавачем послуг ТОВ «Полтаваенергозбут» та відповідачами у справі.
Позивач поставляючи електричну енергію споживачам для забезпечення потреб споживачів в квартиру АДРЕСА_1 , виконував умови договору належним чином, та споживачами оплата проводилась не в повній мірі, а з 24.01.2025 року оплата за спожиті послуги взагалі не проводилась, що призвело до виникнення заборгованості.
Виходячи з того, що встановлені на підставі доказів фактичні обставини правовідносин сторін свідчать, що в ході розгляду справи підтверджено заявлений позивачем факт існування між сторонами договірних правовідносин, предметом яких є постачання позивачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_3 , а також виникнення у відповідачів в зв`язку із цим обов`язку здійснювати оплату за спожиту електроенергію, однак такий обов`язок відповідачами, як споживачами, не було виконано, позов в даній частині є обґрунтованим.

Щодо обґрунтованості періодів стягнення заборгованості з відповідачів суд приходить до наступного висновку.
Позивач ТОВ «Полтаваенергозбут» просить стягнути заборгованість за надані послуги солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 за період з 01.11.2020 року по 01.03.2025 року у розмірі 25 698, 60 грн, та солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за період з 01.03.2025 року по 01.07.2025 року у розмірі 12843,36 грн.
Судом встановлено, відповідач ОСОБА_1 з 27.08.2018 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Дана квартира була придбана відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_5 під час шлюбу 04.05.2007 року, покупцем у договорі була зазначена дружина ОСОБА_5 .
Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22.02.2022 року у справі №553/1867/19, яке набрало законної сили 15.06.2022 року, в порядку розподілу спільного майна подружжя за ОСОБА_1 визнано право власності на частку квартири АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 визнано право власності на частку квартири АДРЕСА_1 .
01.07.2022 року ОСОБА_1 зареєстрував право власності на частини квартири АДРЕСА_1 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Отже, відповідачу ОСОБА_1 дана квартира АДРЕСА_4 належить на праві власності з 2007 року, з 2007 по 2022 рік на праві спільної сумісної власності подружжя, з 15.06.2022 року спільної часткової власності. 
24.01.2025 року відповідного до договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Широкою О.М. ОСОБА_6 подарувала свою частку спірної квартири АДРЕСА_1 своїй дочці – співвідповідачу ОСОБА_2 .
Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 05.10.2023 року, справа № 553/246/20 були усунуті перешкоди в користування ОСОБА_1 перешкоди у користування спірною квартирою, шляхом вселення ОСОБА_1 та зобов`язання ОСОБА_3 передати останньому комплект ключів від квартири та повідомити коди охоронної сигналізації.
Відповідно до ухвали Подільського районного суду міста Полтави від 25.11.2025 року скасовано судовий наказ від 10.04. 2025 року у справі № 553/1055/25 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 25 698,60 грн, з підстав, що квартира АДРЕСА_1 перебувала у спільній частковій власності з відповідачем ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.
Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Таким чином відповідачі як власники та споживачі комунальної послуги з постачання електричної енергії, зобов`язані сплачувати за спожиту електричну енергію, однак оплату за неї не здійснювали, чим порушили свої зобов`язання по договору про постачання електроенергії постачальником універсальних послуг перед ТОВ «Полтаваенергозбут», внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.11.2020 по 01.07.2025 року в загальній сумі 38541,96 грн. 
Розмір вказаної заборгованості не спростований, а отже позовні вимоги ТОВ «Полтаваенергозбут» підлягають задоволенню, але з врахування поділу майна подружжя та зміни співвласника квартири у січні 2025 року, така заборгованість підлягає стягненню не в солідарному порядку, а відповідно до частки в праві власності на квартиру та з врахуванням часу з якого змінився співвласник.
Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підлягає стягнення заборгованість за період з 01.11.2020 року по 01.02.2025 року у пропорційному порядку, відповідно до частки володіння кожного з співвласників, по 10 285,34 грн з кожного. З відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає стягнення заборгованість за період з 01.02.2025 року по 01.07.2025 року у пропорційному порядку, відповідно до частки володіння кожного з співвласників, по 8985,64 грн з кожного. 
Щодо заперечень відповідача ОСОБА_1 про те, що він певний час не мав доступ до квартири, у зв`язку із чим звертався до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою, суд зазначає, що непроживання особи у квартирі, яка належить їй на праві власності, та факт відсутності її реєстрації в цій квартирі не звільняє особу від обов`язку нести витрати з оплати житлово-комунальних послуг, якою також є послуга з постачання та розподілу електричної енергії.
Відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи, а отже на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при звернення до суду з позовом у розмірі 1514,00 грн. з кожної, а всього 3028 грн..
Керуючисьст.ст.13,81,141,247,259,263,265,268 ЦПК України ,суд,

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (м. Полтава, вул. Панянка,65Б) на рахунок зі спеціальним режимом використання р/р № НОМЕР_3 відкритий у філії АТ «Ощадбанк», МФО 331467, ЄДРПОУ 42223804 заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.11.2020 року по 01.02.2025 року в розмірі 10285,34 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (м. Полтава, вул. Панянка,65Б) на рахунок зі спеціальним режимом використання р/р № НОМЕР_3 відкритий у філії АТ «Ощадбанк», МФО 331467, ЄДРПОУ 42223804 заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.02.2025 року по 01.07.2025 року в розмірі 8985,64 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (м. Полтава, вул. Панянка,65Б) на рахунок зі спеціальним режимом використання р/р № НОМЕР_3 відкритий у філії АТ «Ощадбанк», МФО 331467, ЄДРПОУ 42223804 заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.11.2020 року по 01.02.2025 року в розмірі 10285,34 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (м. Полтава, вул. Панянка,65Б) на рахунок зі спеціальним режимом використання р/р № НОМЕР_3 відкритий у філії АТ «Ощадбанк», МФО 331467, ЄДРПОУ 42223804 заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.02.2025 року по 01.07.2025 року в розмірі 8985,64 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (м. Полтава, вул. Панянка,65Б) на поточний рахунок № НОМЕР_6 в ПАТ «Банк Кредит Дніпро», МФО 305749, ЄДРПОУ 42223804 судовий збір в сумі 1514,00 грн. 
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (м. Полтава, вул. Панянка,65Б) на поточний рахунок № НОМЕР_6 в ПАТ «Банк Кредит Дніпро», МФО 305749, ЄДРПОУ 42223804 судовий збір в сумі 1514,00 грн. 
В частині позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості, - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 20.03.2026 року.
Суддя Подільського районного суду міста Полтави  	Ю. В. Фоміна