Справа № 346/577/26
Провадження № 2/346/1340/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

08 квітня 2026 р.	м. Коломия Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області	

в складі головуючого судді Яремин М.П.
з участю: секретаря Урбанович І.Д. 
відповідача ОСОБА_1 
представника відповідача адвоката Репала О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини, -
ВСТАНОВИВ:
свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за час фактичних шлюбних відносин з відповідачем у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . На утримання вказаної дитини згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду від 20.10.2022 року присуджено з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що син сторін постійно хворіє, перебуває на обліку у дитячого лікаря невролога, йому встановлено діагноз: дитячий церебральний параліч, двійна геміплегія зі стійкими тяжкими руховими порушеннями, затримка психо-мовленнєвого розвитку, привідна контрактура обох стегон, еквінус обох стоп, а висновком ЛКК від 19.03.2024 року йому встановлено інвалідність підгрупи “А” вперше. Для покращення розвитку, останній потребує постійного лікування та оглядів лікарів. На придбання відповідних ліків, за період з 31.08.2023 року по 31.10.2025 року позивачем витрачено 36 401,80 грн. Крім того, за рекомендацією лікаря син двічі на тиждень відвідує заняття з плавання, вартість одного з яких – 500 грн.; за період з 01.06.2024 року по 13.03.2025 року йому проведено 32 заняття, загальною вартістю 16 000 грн. Також, в медичній лабораторії “ Сінево ” 04.03.2024 року здійснено лабораторні дослідження на загальну суму 750 грн., 12.06.2024 року – на суму 330 грн.; в клініко-діагностичній лабораторії “ Медлюкс ” проведено лабораторні дослідження на суму 910 грн. на 1 260 грн.; загальна вартість досліджень 3 250 грн. 
Крім того, сину призначались лікування лікарем амбулаторії загальної практики сімейної медицини №1 ОСОБА_4 , на які позивачем витрачено кошти, зокрема: 18.12.2023 року в розмірі 749 грн.; 10.04.2024 року – 993,49 грн.; 03.05.2024 року – 1490,04 грн.; 25.10.2024 року – 1 570,09 грн.; 23.09.2025 року – 1 495 грн.; 07.02.2026 року – 3 267,30 грн. Загальна сума коштів на його лікування становить 9 564,92 грн. Тобто, позивачем понесено додаткові витрати на лікування ОСОБА_3 в загальній сумі 65 216,72 грн., а відповідач зобов`язаний брати участь в зазначених витратах, в розмірі їх половини. Тому позивач, посилаючись на ст. 185 СК України, просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 32 608,36 грн., а також понесені судові витрати, орієнтовний розмір яких складає 20 000 грн., остаточний розмір яких буде надано наприкінці розгляду справи.
13.03.2026 року позивач подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначила, що 27.02.2026 року нею понесені додаткові витрати на дитину, а саме витрати на проведення операції в медичному центрі ТОВ “ ТОВМЕД ” на загальну суму 45 000 грн., про необхідність проведення якої їй не було відомо до 27.02.2026 року після проведення відповідного обстеження. Тобто, загальний розмір додаткових витрат становить 110 216,72 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 55 108,36 грн., а також понесені судові витрати (а.с.76-79).
26.03.2026 року представник відповідача, адвокат Репало О.О. через систему “ Електронний суд ” подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що в частині стягнення додаткових витрат на дитину відповідач позовні вимоги визнає та готовий повністю компенсувати вказану суму. Даний спір вважає штучно створеним без попереднього звернення до відповідача, що призвело до зайвих витрат на оплату послуг адвоката. Звернення до суду є передчасним і спрямоване не на захист порушених прав, а на створення умов для стягнення коштів на правничу допомогу, які є очевидно завищеними і необґрунтованими. Більше того, між сторонами в суді вже слухалась аналогічна справа, де представником позивача була адвокат Юркевич Х.М., що свідчить про те, що в останньої вже були певні напрацювання щодо таких категорій справ, а тому вивчати нормативно-правову базу як таку не було крайньої необхідності. Представник позивача вказав явно неспіврозмірну суму витрат, яку бажає стягнути з відповідача, замість того, щоб витратити дані кошти на дитину. Вказаний розмір витрат не відповідає принципам розумності в даних правовідносинах, не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спірних правовідносин. Також, відповідач звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій. Враховуючи вищенаведене, представник відповідача просить задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з нього додаткових витрат на утримання дитину та відмовити у стягненні з нього судових витрат на правничу допомогу, які визначені позивачем в сумі 20 000 грн. (а.с.88-91). 
Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник, адвокат Юркевич Х.М. електронною поштою надіслала до суду письмову заяву, в якій збільшені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, а розгляд справи проводити в її та позивача відсутності ( а.с. 100 ). 
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині додаткових витрат на дитину визнав повністю, однак, заперечив щодо стягнення з нього витрат на правничу допомогу адвоката, оскільки позивач не зверталась до нього щодо компенсації понесених нею витрат на лікування сина, витративши кошти на послуги адвоката.
Його представник, адвокат Репало О.О. в судовому засіданні підтримав викладену ним позицію, вказану у відзиві на позовну заяву. 
Відповідно до ч. 6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на строк не більш як на десять днів, тобто до 08.04.2026 року з дня закінчення розгляду справи – 06.04.2026 року.
Суд, заслухавши пояснення сторони відповідача, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 20.10.2022 року ( справа №346/2788/22) визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та внесено зміни до актового запису №403 про народження ОСОБА_3 , зазначивши батьком ОСОБА_1 ; присуджено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання вказаного сина в розмірі 1/4 частки від усіх доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 14-16 ).
Ухвалою вказаного суду від 10.11.2022 року виправлено опису, допущену в резолютивній частині рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області в справі №346/2788/22, виклавши третій абзац рішення в такій редакції: “ Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки від усіх доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19.07.2022 року ”, “ Рішення підлягає до негайного виконання згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України в межах стягнення суми платежу за один місяць ” (а.с.17 ).
Відповідно до даних копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 01.12.2022 року, сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13).
Факт реєстрації місця проживання вказаної дитини за зареєстрованим місцем проживання позивача стверджується даними витягів з реєстру територіальної громади №2024/010563816 від 03.09.2024 року та №2025/004123099 від 28.03.2025 року, виданих Печеніжинською територіальною громадою (а.с. 11, 12).
Відповідно до копії виписки із карти розвитку новонародженого № НОМЕР_2 , виданої КНП “ ІФ РПЦ ОР ”, дитині ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якої є ОСОБА_2 , встановлено діагноз: ГІП ЦНС ІІ ступеня, церебральна депресія новонародженого ( а.с. 18 ).
Згідно з даними копії висновку ЛКК КДП №79, ОСОБА_3 встановлено діагноз: дитячий церебральний параліч з тяжким руховим порушенням, затримка психо-мовленнєвого розвитку, привідна контрактура обох стегон, еквінус обох стоп; враховуючи виключно високу міру втрати здоров`я, повну залежність від стороннього догляду, допомоги та фактичну нездатність до самообслуговування, дитині встановлюється категорія: дитина з інвалідністю підгрупи “ А ” вперше ( а.с. 19 ).
Відповідно до копії витягу з наказу Печеніжинської спеціальної школи Департаменту освіти і науки Івано-Франківської обласної державної адміністрації №10/11-158/11 від 04.09.2025 року, ОСОБА_2 надано відпустку для догляду за дитиною ОСОБА_3 , до досягнення ним шестирічного віку з 15.04.2024 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 20 ).
Стороною позивача долучено копії оглядів ОСОБА_3 лікарем-неврологом ОСОБА_7 за період з 31.08.2023 року по 31.10.2025 року, із призначенням відповідного медикаментозного лікування ( а.с. 21-30 ).
За вказаний період позивачем на придбання призначених ліків витрачено кошти на загальну суму 36 401,80 грн., що підтверджується відповідними копіями квитанцій та товарного чеку ( а.с. 31-36 ).
Як встановлено з копії рішення ЛКК №324, 325, ОСОБА_3 рекомендовано протезування ортопедичним взуттям, плавання 2 рази на тиждень ( а.с. 37-39 ).
Згідно з даними копій квитанцій “ Grafit ” (м. Коломия) ОСОБА_3 відвідував басейн 32 рази, загальна вартість яких 16 100 грн. ( а.с. 40-45 ). 
Відповідно до копії довідки, виданої 23.08.2025 року амбулаторією загальної практики сімейної медицини №1 КНП КМР “ Коломийський міський центр первинної медико-санітарної допомоги ”, за пройдений курс занять з фізичної терапії, проведених сину сторін - ОСОБА_3 , відмічається покращення у фізичному розвитку, рекомендовано продовжувати фізичну терапію ( а.с. 46 ).
Судом також встановлено, що на лабораторні дослідження стану здоров`я ОСОБА_3 в лабораторіях “ Сінево ” та “ Медлюкс ” позивачем понесено витрати в розмірі 3 250 грн. ( 750 грн. + 330 грн. + 1 260 грн. + 910 грн. ( а.с. 47-50 )).
Крім того, за призначеннями лікаря амбулаторії загальної практики позивачем на купівлю медичних препаратів витрачено 9 565,66 грн. ( а.с. 51-62 ).
Згідно з даними копії довідки №1183, виданої медичним центром ТОВ “ ТОВМЕД ”, при огляді ОСОБА_3 встановлено діагноз: ДЦП, спастичний тетрапарез з гіперкінетичним синдромом; рекомендовано під загальним наркозом провести операцію “ фібротомія пошкоджених м`язів на всіх проблемних сегментах ” ( а.с. 80 ).
Відповідно до даних копії договору №1183, укладеного між медичним центром ТОВ “ ТОВМЕД ” (виконавець ) та ОСОБА_2 ( замовник ), замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання по проведенню операції “ фібротомія пошкоджених м`язів на всіх проблемних сегментах ” в об`ємі і терміні, визначені замовником і спеціалістами виконавця в процесі консультацій і додаткових обстежень; замовник сплачує прийняті від виконавця роботи, відповідно до оформлених документів ( а.с. 81 ).
Згідно з даними копії квитанції від 27.02.2026 року, ОСОБА_2 сплатила на рахунок ТОВ “ ТОВМЕД ” 45 000 грн., підстава: “ оплата за операцію: фібротомія пошкоджених м`язів на всіх проблемних сегментах Мацьків Тадей ” ( а.с. 82 ).
На підтвердження проведення вказаної операції стороною позивача долучено до матеріалів справи диск із відеозаписами та фото післяопераційного стану ОСОБА_3 (а.с. 83 ).
Представником відповідача також долучено до матеріалів справи копію рішення Коломийського міськрайонного суду від 27.12.2023 року про стягнення додаткових витрат на дитину, яке є знеособленим, що унеможливлює дослідження його змісту (а.с. 95-97).
Згідно із частинами 2 і 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.
Згідно з ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.
Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).
В п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 “Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів” роз`яснено що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 року в справі № 6-1489цс17, згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. 
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженню наявних у справі доказів, беручи до уваги, що те, що відповідач зобов`язаний утримувати малолітнього сина на рівні з позивачем та, виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, закріпленому в ст. 141 СК України, визнання позовних вимог відповідачем в цій частині, суд доходить висновку, що половина підтверджених понесених позивачем додаткових витрат на дитину (на обстеження, лікування та придбання ліків, проведення занять дитини в басейні) підлягають стягненню з відповідача. Разом з тим, судом встановлено, що позивачем понесено витрати в розмірі 110 317,46 грн. ( 36 401,80 грн. + 16 100 грн. + 3 250 грн. +  9 565,66 грн. + 45 000 грн. ), половина від яких становить 55 158,73 грн., а позивач у позовній заяві з урахуванням збільшення позовних вимог просить стягнути 55 108,36 грн. додаткових витрат. Суд з огляду на приписи ч.2 ст.264 ЦПК України, позбавлений права вийти за межі позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 55 108,36 грн. як половину понесених додаткових витрат на дитину. 
У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
В постанові Верховного Суду від 23.06.2022 року в справі № 607/4341/20 (провадження № 61-18451св20) вказано, що процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).
Однак позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів позову не надано документів, пов`язаних із наданням такої допомоги, оформлених у встановленому законом порядку, зокрема, договору про надання правової допомоги, акту приймання-передачі наданих послуг, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тому відсутні підстави для стягнення витрат на правничу допомогу. Крім того, неподання стороною розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються серед іншого, учасники бойових дій.
Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, а відповідач є учасником бойових дій, про що свідчить копія посвідчення серії НОМЕР_3 (а.с.102), відтак судові витрати за вказану вимогу слід віднести на рахунок держави.
На підставі наведеного, ст.150, 180, 181, 185 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 211, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , уродженки, жительки та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , додаткові витрати на малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 55 108 (п`ятдесят п`ять тисяч сто вісім ) гривень 36 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка, жителька та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .
Повний текст рішення складено 08 квітня 2026 року. 

Суддя: 	Яремин М. П.