Справа № 485/157/26
Провадження №2/485/209/26

Заочне рішення
іменем України

18 березня 2026 року  м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді Соловйова О.В.,
секретар судового засідання Гусарова І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
встановив:
У січні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (далі ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 16 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" (далі - ТОВ "Служба миттєвого кредитування") та ОСОБА_1  в електронній формі було укладено договір № 2107521829560, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 1100,00 грн на узгоджений у договорі строк та зі сплатою процентів за користування кредитом. Також, 16 березня 2021 року між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ОСОБА_1  в електронній формі було укладено договір № 2107521798150, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 5900,00 грн на узгоджений у договорі строк та зі сплатою процентів за користування кредитом.
01 грудня 2021 року між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" (далі ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ") укладено договір факторингу № 1-12,  відповідно до якого ТОВ "Служба миттєвого кредитування" відступило ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договорами, укладеними із ОСОБА_1 
10 січня 2023 року між ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР"  право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договорами, укладеними із ОСОБА_1 . 
Відповідачка свого зобов"язання щодо повернення кредитних коштів не виконала, внаслідок чого допустила заборгованість: за договором № 2107521829560 у розмірі 17550,26 грн, яка складається з: заборгованості за основним зобов"язанням (за тілом кредиту) в розмірі 1100,00 грн, заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 16450,26 грн, та за договором № 2107521798150 у розмірі 98491,65 грн, яка складається з: заборгованості за основним зобов"язанням (за тілом кредиту) в розмірі 59100,00 грн, заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 92591,65 грн. З врахуванням принципу розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 2107521798150 в сумі 50976,00 грн, яка складається з: заборгованості за основним зобов"язанням (за тілом кредиту) в сумі 5900,00 грн та заборгованості по відсоткам 45076,00 грн.
Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за двома кредитними договорами в загальному розмірі 68526,26 грн, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн та на професійну правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн. 
В судове засідання сторони не з`явилися.
Представник позивача у поданій позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", проти заочного розгляду справи заперечень не мають.
Відповідачка ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов.
За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що 16 березня 2021 року між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ОСОБА_1 було укладено договір № 2107521829560 про надання фінансових послуг "Стандатний", відповідно до якого відповідачці було надано кредиту в сумі 1100,00 грн (а.с.12-14).
Крім того, 16 березня 2021 року між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ОСОБА_1 було укладено договір № 2107521798150 про надання фінансових послуг "Стандатний", відповідно до якого відповідачці було надано кредиту в сумі 5900,00 грн (а.с.25-27).
Відповідно до п. 1.2. вище вказаних договорів, укладених на однакових умовах, кредит надається на строк, заначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. 
Відповідно до Додатку № 1 до кредитних договорів: заяв-анкет (для отримання кредиту), кредит за двома договорами надавався на строк 365 днів (а.с. 15, 47).
Відповідно до п. 1.4 Договорів, проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: 
а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту (відповідно до п. 1.3. – орієнтований строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту);
б) починаючи з першого дня наступного за орієнтованим строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою зазначеною у п. 1.4.а);
в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтованим строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою зазначеною у п. 1.4.б);
г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтованим строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою зазначеною у п. 1.4.в).
Згідно п.1.4.1 нараховані проценти підлягають обов"язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, а сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати.
Згідно п.1.4.2 в разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтованого строку повернення кредиту, проценти підлягають обов"язковій сплаті за кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.
Відповідно п. 1.9 договору, граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік.
Як убачається із кредитних договорів, вони підписані сторонами шляхом вчинення електронного підпису, зокрема відповідачкою договір № 2107521829560 підписано одноразовим ідентифікатором D4, та договір № 2107521798150 підписано одноразовим ідентифікатором G2.
Отже, догововри були вчинені в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України "Про електронну комерцію" прирівнюється до письмової форми.
Крім того, відповідачка також ознайомилася та підписала графік платежів, який є Додатком № 2 до кожного кредитного договору, та паспорт споживчого кредиту Додаток № 3 до кожного кредитного договору (а.с. 16-18, 69, 81-82).
Видача кредитних коштів в сумі 1100,00 грн та 5900,00 грн підтверджується відповідними довідками ТОВ "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" від 12 грудня 2025 року, відповідно до якої на карту НОМЕР_1 16 березня 2021 року було перераховано грошові кошти у вказаній сумі (а.с. 23, 99).
Згідно розрахунків заборгованості, складених первісним кредитором ТОВ "Служба миттєвого кредитування" станом на 30 листопада 2021 року, заборгованість за кредитним договором № 2107521829560 складала 8691,41 грн, з яких: 1100,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 7591,41 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 28-29), заборгованість № 2107521798150 складала 50976,00 грн (а.с.9-10).
01 грудня 2021 року між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" укладено договір факторингу № 1-12, у відповідності до умов якого ТОВ "Служба миттєвого кредитування" передав (відступив) ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" прийняв належні ТОВ "Служба миттєвого кредитування" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.35-46, 48-51).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 1-12 від 01 грудня 2021 року, ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 2107521829560 в сумі 8691,41 грн, з яких: 1100,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7591,41 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 53).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 1-12 від 01 грудня 2021 року, ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2107521798150 в сумі 50976,00 грн, з яких: 5900,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 45076,00 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 52).
Відповідно до розрахунків заборгованості, складених кредитором ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", вказаним кредитором було нараховано відсотки за користування кредитним коштами за період з 01.12.2021 до 15.03.2022 року, та станом на 10 січня 2023 року: заборгованість за кредитним договором  № 2107521829560 складала 17550,26 грн, з яких: 1100,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 16450,26 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 32), заборгованість за кредитним договором  № 2107521798150 складала 98491,65 грн, з яких: 5900,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 92591,65 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 31).
10 січня 2023 року між ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" передав (відступив) ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" прийняв належні ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.54-68, 70-75).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року, ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 2107521829560 в сумі 17550,26 грн, з яких: 1100,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 16450,26 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 77).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року, ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 2107521798150 в сумі 98491,65 грн, з яких: 5900,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 92591,65 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 76).
Згідно розрахунків заборгованості складених ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", відповідачка свохї зобов`язань за кредитними договорами № 2107521829560 та № 2107521798150 не виконувала, після відступлення права грошової вимоги платежів для погашення існуючої заборгованості не здійснювала (а.с. 33-34).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Що стосується договорів факторингу, суд зазначає наступне.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5.
Відповідно до вимог статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитних договорів та отримання кредитних коштів. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Надані договори відступлення прав вимоги підтверджують перехід всіх прав грошової вимоги, які належали ТОВ "Служба миттєвого кредитування" за кредитними договорами № 2107521829560 та № 2107521798150, до позивача у справі.
Відповідачка не довела належного виконання зобов"язань за кредитними договорами, розрахунки заборгованості не спростувала, відзив на позов не надала.
Враховуючи вище наведене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитними договорами обґрунтовані та підлягають до задоволення в повному обсязі та з відповідачки слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 2107521829560 від 16 березня 2021 року у розмірі 17550,26 грн, з яких: 1100,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 16450,26 грн - заборгованість за нарахованими відсотками, та за кредитним договором № 2107521798150 від 16 березня 2021 року у розмірі 50976,00 грн, з яких: 5900,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 45076,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками, всього в загальному розмірі 68526,26 грн. 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне.
У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а. с. 122), який підлягає стягненню з відповідачки.
Також, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов"язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). 
У рішенні Європейського суду «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. 
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
В той же час при оцінці розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню, суд застосовує ряд критеріїв дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність, а також складність справи, значення справи для сторін і т.п. 
Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 зробив висновки про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі її витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права встановить, що розмір гонорару є завищеним, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним згідно ціни позову.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, укладений між ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" та Адвокатським об`єднанням "ЛІГАЛ АССІСТАНС" (а.с. 87-90), перелік послуг та їх ціни (а.с. 91-92), заявку на надання юридичної допомоги № 2300 від 01 грудня 2025 року за підписом сторін за Договором № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" та адвокатського об"єднання "ЛІГАЛ АССІСТАНС" (а.с. 93), витяг з Акту № 17 про надання юридичної допомоги від 31 грудня 2025 року про погодження надання правових послуг адвокатським об"єднанням "ЛІГАЛ АССІСТАНС" у відповідності до заявок на надання юридичної допомоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитними договорами № 2107521829560 та № 2107521798150, а саме: надання усної консультації з вивченням документів - 2 год. на суму 4000,00 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 4 години на суму 12000,00 грн - всього 16000,00 грн (а.с.94).
Суд бере до уваги, що позовні вимоги ґрунтуються на праві грошової вимоги, що виникло з правочину, укладеного у письмовій формі. За своєю сутністю спірні правовідносини не є складними, а судова практика по такій категорії справ є усталеною. 
Отже, оцінюючи обґрунтованість заяви позивача в контексті положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, суд доходить висновку, що заявлена позивачем сума в розмірі 16000,00 грн є необґрунтованою, оскільки не відповідає критеріям співмірності заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу позивача з реальним обсягом такої допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг, та критерію реальності таких витрат (обсяг юридичної та технічної роботи, пов`язаної з розглядом справи у суді та її доцільністю).
Таким чином, беручи до уваги обсяг та зміст позовних вимог, складність справи, обсяг виконаних представником позивача робіт, докази на підтвердження понесених витрат, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо компенсації витрат позивача на правову допомогу в межах суми понесених ним витрат в розмірі 5000,00 грн, оскільки, такий розмір видається пропорційним та обґрунтованим з огляду на складність. 
Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження юридичної особи: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 68526,26 грн (шістдесят вісім тисяч п"ятсот двадцять шість грн 26 к.) з яких: за кредитним договором № 2107521829560 від 16 березня 2021 року у розмірі 17550,26 грн: 1100,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 16450,26 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; за кредитним договором № 2107521798150 від 16 березня 2021 року у розмірі 50976,00 грн: 5900,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 45076,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві грн 40 к.) та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн (п"ять тисяч грн 00 к).
У стягненні решти витрат на правову допомогу позивачу відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення - 18 березня 2026 року.

Суддя О. В. Соловйов