Справа № 344/741/26 
Провадження № 33/4808/215/26 
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В. 
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., з участю секретаря с/з Остапчук Б.М., захисника ОСОБА_1 - адвоката Борсука Д.Я., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 (Апелянт) на постанову Івано-Франківського міського суду від 12.02.2026 та
в с т а н о в и в :
1. Зміст постанови суду першої інстанції.
1.1. Суд визнав Апелянта винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, піддав штрафу в розмірі 17 000 грн та позбавив права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
1.2. 12.01.2026 о 08:03 по вул. Юності 62-А, в с. Микитинці, Івано-Франківської МТГ, Апелянт керував ТЗ «Volkswagen Transporter» (д.н.з. НОМЕР_1 ) з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці). 
Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
2. Доводи апеляційної скарги.
2.1. Оскаржена постанова є необгрунтованою та винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
2.2. Матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом. Апелянт стверджує, що автомобіль був припаркований, а поліція не зупиняла його під час руху.
2.2. Замість проведення огляду на місці зупинки або в найближчому медичному закладі, працівники поліції безпідставно застосували кайданки та перцевий балончик і доставили апелянта до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де й склали протокол про відмову від огляду.
2.3. У матеріалах справи немає акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, складання якого є обов`язковим згідно з інструкціями. Крім того, жоден свідок не підтвердив факт того, що апелянт дійсно керував транспортним засобом.
2.4. Суд першої інстанції розглянув справу без участі апелянта та його адвоката, оскільки їх не було належним чином повідомлено про дату та час судового засідання. Це позбавило апелянта можливості надати пояснення, подати докази чи заявити клопотання
Просить оскаржену постанову скасувати та закрити провадження у справі.
3. Провадження в апеляційному суді.
3.1. Сторона захисту підтримала доводи поданої апеляційної скарги з викладених у ній мотивів.
В апеляційному суді переглянутий відеозапис подій справи.
4. Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з таких мотивів.
4.1. Відмова водія від проходження в установленому законом порядку (ст. 266 КУпАП) медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України і містить склад ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В основу доводів апеляційної скарги покладено те, що апелянт не керував автомобілем.
4.2. Це спростовано матеріалами провадження, зокрема відеозаписом, на якому події справи зафіксовані так, як вони відбувалися в дійсності. Підстав вважати відеозаписи недостовірними немає.
Із відеозапису події вбачається, що 12.01.2026 о 08:03 працівники поліції повертають у вилицю, однак не можуть заїхати, бо на повороті за 10 м до виїзду зупинився автомобіль «Volkswagen Transporter» (д.н.з. НОМЕР_1 ), водій якого закривав праву бокову дверку автомобіля, після чого сів у авто та продовжив рух прямо. Працівники поліції їдуть за вказаним автомобілем та за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору подають знак про зупинку тз. Автомобіль «Volkswagen Transporter» зупиняється, працівники поліції підходять до водія, представляються та повідомляють про порушення ПДР. За кермом перебуває ОСОБА_1 , інших осіб не було. На запитання працівника поліції, чому водій зупинився, останній відповів, що зупинився, щоб краще зачинити бокові двері. Працівники поліції просять надати посвідчення водія та страховий поліс. Під час спілкування працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що у нього є ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці ока, блідість обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці. Йому неодноразово запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, однак останній від прямої відповіді тривалий час ухилявся, говорив, що не має часу і йому потрібно їхати на роботу, а потім відповів – «я не хочу ніякі огляди проходити» (відео №clip-0 час 0:09:10-0:10:15). Працівники поліції повідомили про складання протоколу за відмову від проходження огляду. Надалі працівники поліції після поверхневого огляду на наявність заборонених предметів та речей затримали ОСОБА_1 та доставили у приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 для з`ясування обставин та складання протоколу. Далі зафіксовано процес складання адміністративних матеріалів, роз`яснення прав.
Вказаним відеозаписом підтверджено, що працівники поліції з дотриманням вимог ст.266 КУпАП пропонували апелянту пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Однак, апелянт від процедури ухилився та реальних дій для проходження огляду не вчинив, що за змістом поведінки протягом майже години комунікації з працівниками поліції свідчить про його відмову від огляду в розумінні ч. 1 ст. 130 КУпАП.
4.3. Щодо факту керування.
Доводи апелянта, що він не керував транспортним засобом також спростовуються указаним відеозаписом, який містить достовірні та об`єктивні дані щодо подій справи. Те, що відносно ОСОБА_1 було винесено постанову за порушення правил зупинки (паркування ближче 10 м від виїзду з прилеглої території), жодним чином не спростовує факту керування ним транспортним засобом безпосередньо перед зупинкою.
4.4. Щодо відмови пройти огляд.
Працівники поліції під час комунікації з Апелянтом звернули його увагу на те, що у нього зіниці не реагують на світло, неприродна блідість обличчя і поведінка, яка не відповідає обстановці.
Апелянт заперечував це. Належить констатувати, що відео тільки частково відображає неадекватну поведінку Апелянта, деяку хаотичність рухів, часте моргання повік, нервовість.
Із цього слідує висновок, що у працівників поліції були підстави вимагати пройти медичний огляд на стан сп`яніння у порядку ст. 266 КУпАП, від якого Апелянт відмовився.
Адміністративне затримання Апелянта для забезпечення провадження частково це підтверджує. Оцінка правомірності цієї дії поза предметом судового розгляду.
4.5. Щодо порушення права на захист.
Суд першої інстанції повідомляв апелянта про розгляд справи (а.с. 22). Крім того, апелянт знав, що відносно нього розглядається справа про адміністративне правопорушення та мав цікавитись провадженням. Також апелянт міг скористатись правовою допомогою адвоката. В матеріалах справи є клопотання захисника Босука Д.Я. про ознайомлення із матеріалами справи (а.с. 21) із відміткою про ознайомлення та отримання копії диску. 
Решта доводів для вирішення цієї справи значення не мають.
6. Висновки.
6.1. За наслідками розгляду апеляційний суд дійшов тих же висновків, що і суд першої інстанції - Апелянт відмовився виконати законну вимогу працівника поліції щодо проходження в установленому законом порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння і його дії містять відповідний склад ч. 1 ст. 130 КУпАП.
6.2. Рішення суду першої інстанції обгрунтоване доказами, які досліджені судом першої інстанції і належно вмотивоване. 
Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Івано-Франківського міського суду від 12.02.2026 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова не оскаржується.

Суддя А.Ю. Малєєв