Справа №211/3560/26
Провадження № 1-кп/211/1114/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026046720000067 від 12.03.2026 відносно: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлучений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора – ОСОБА_4 , захисника – ОСОБА_5 , обвинуваченого – ОСОБА_6 ,
встановив:
07.03.2026 приблизно о 13:00 год. ОСОБА_7 разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 прийшла до свого колишнього чоловіка ОСОБА_6 , який знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_2 , з метою забрати свої документи. Під час бесіди між колишнім подружжям ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, в результаті чого ОСОБА_6 , не бажаючи продовжувати бесіду, намагався зачинити двері, які ОСОБА_7 , в свою чергу, намагалась тримати відчиненими з метою досягнення своєї мети. В цей момент у ОСОБА_6 раптово виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень своїй колишній дружині ОСОБА_7 , тобто на вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із домашнім насильством.
Одразу після цього, ОСОБА_6 , перебуваючи на сходовому майданчику за вищевказаною адресою, реалізуючи свій протиправний намір, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 і бажаючи їх настання, наніс 1 (один) удар правою рукою зжатою в кулак в область ребер з лівої сторони, що завдало фізичного болю, однак не спричинило тілесних ушкоджень. Після цього, не зупиняючись на досягнутому, без розриву у часі, діючи умисно, ОСОБА_6 наніс потерпілій 1 (один) удар правою рукою зжатою в кулак в область обличчя, а саме перенісся ОСОБА_7 .
Надалі, ОСОБА_6 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, припинив їх та залишив місце його вчинення, зачинивши двері квартири зсередини.
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_7 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, які, відповідно до висновку експерта № 367 від 16.03.2026 за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.
На підставі викладеного,  ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.
По кримінальному провадженню № 12026046720000067 від 12.03.2026 між обвинуваченим ОСОБА_6 , його захисником ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_4 01.04.2026 була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін.
Відповідно до п. 2 угоди підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Згідно із п. 4 угоди сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Обвинуваченому, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди згідно ч. 2 ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно. 
Захисник ОСОБА_5 проти затвердження угоди не заперечувала.
Прокурор просила затвердити угоду, укладену між нею та ОСОБА_6 , яку 01.02.2026 року вони підписали добровільно, їй зрозумілі наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Від потерпілої ОСОБА_7 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Також надана заява про письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків. 
У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Судові витрати по справі відсутні. 
Речові докази по справі відсутні. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 368- 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд-
ухвалив:
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 01.04.2026 між обвинуваченим ОСОБА_6 , захисником ОСОБА_5 та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 12026046720000067 від 12.03.2026.
ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Роз`яснити  ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.
В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 08.04.2026 у порядку ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя            ОСОБА_1