П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/4687/25 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сало П.І.
Суддя-доповідач - Біла Л.М. 
14 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Білої Л.М. 
суддів: Гонтарука В. М.  Моніча Б.С. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на додаткове рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №120/4687/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року, адміністративний позов задоволено частково.
09.10.2025 до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про виправлення описки у вищезазначеному рішенні суду. У заяві йдеться про те, що в резолютивній частині рішення не відображено висновки, викладені у мотивувальній частині, щодо необхідності перерахунку та виплати позивачці одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення, хоча відповідна вимога була предметом розгляду та отримала правову оцінку суду.
Додатковим рішенням від 20 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про виправлення описки в судовому рішенні.
Суд ухвалив визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби без урахування при її обчисленні індексації грошового забезпечення та зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, з урахуванням при її обчисленні індексації грошового забезпечення та раніше виплачених сум.
Не погоджуючись із прийнятим додатковим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в обгрунтування якої послався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення питання про розподіл судових витрат.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Судом встановлено наступні обставини справи.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме з прохальної частини позовної заяви, при зверненні до суду з цим позовом позивач просила суд:
- визнати протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 до 28.02.2018 у заниженому розмірі;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018, з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) січень 2008 року;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2023 до 31.12.2023;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2023 до 31.12.2023, з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) березень 2018 року;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6, пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, за період з 01.03.2018 до 19.12.2024;
- стягнути з відповідача індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, за період з 01.03.2018 до 19.12.2024 у розмірі 4 460,43 гривень на місяць, а всього 364 028,64 грн;
- визнати протиправними дій відповідача щодо виплати одноразових видів грошового забезпечення, а саме: грошової допомоги для оздоровлення за 2016-2024 роки, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022-2024 роки, грошової компенсації за невикористані дні соціальної відпустки, передбаченої ч. 1 ст. 19 Закону України "Про відпустки" від 15.11.1996 № 504/96-ВР, за 2011-2024 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, без урахування при їх обчисленні індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплатити одноразові види грошового забезпечення, а саме: грошову допомогу для оздоровлення за 2016-2024 роки, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022-2024 роки, грошову компенсацію за невикористані дні соціальної відпустки, передбаченої ч. 1 ст. 19 Закону України "Про відпустки" від 15.11.1996 № 504/96-ВР, за 2011-2024 роки, одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, з включенням до грошового забезпечення, з якого проводиться розрахунок, індексації грошового забезпечення, розрахованої у відповідності до вимог пункту 1-1 та вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум.
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05.08.2025 позов задоволено частково та вирішено:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати позивачці грошового забезпечення за період військової служби з 01.01.2016 по 28.02.2018, враховуючи базовий місяць січень 2008 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачці індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, враховуючи базовий місяць січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення позивачці у період з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 19.12.2024;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачці індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 19.12.2024 виходячи з щомісячної фіксованої величини 4460,43 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходів, відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати позивачці грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2024 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2024 роки та грошової компенсації за невикористані дні соціальної відпустки, без урахування при їх обчисленні індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити позивачці перерахунок та виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2016-2024 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2024 роки та грошову компенсацію за невикористані дні соціальної відпустки, з урахуванням при їх обчисленні індексації грошового забезпечення та раніше виплачених сум.
В решті позовних вимог суд відмовив.
Отже, рішенням суду не вирішено по суті позовні вимоги в частині протиправності дій відповідача та його зобов`язання здійснити нарахування та виплатити позивачці одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, з урахуванням при її обчисленні індексації грошового забезпечення.
При цьому, у рішенні від 05 серпня 2025 року судом надавалась оцінку питанню включення індексації до складу грошового забезпечення позивачки, з якого обчислюються усі одноразові виплати, зокрема й одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.
Зокрема, у мотивувальній частині рішення зазначено, що "індексація повинна враховуватися при розрахунку грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні.".
Тобто, суд першої інстанції дійшов висновку, що індексація є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця та має включатися до розрахунку всіх одноразових видів грошового забезпечення, у тому числі при звільненні.
Водночас у резолютивній частині дійсно окремо не зазначено про одноразову допомогу при звільненні, що є підставою для подання заяви про ухвалення додаткового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення (ч. 2 ст. 252 КАС України).
За приписами ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
При цьому, незважаючи на повноту формулювання позовної вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання здійснити позивачці нарахування і виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням індексації грошового забезпечення, зазначене питання не було вирішено у резолютивній частині рішення від 05.08.2025, хоча й отримало належну оцінку суду першої інстанції в мотивувальній частині.
З огляду на викладене, суд першої інстанції вірно виснував про наявність підстав для ухвалення додаткового судового рішення щодо зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, з урахуванням при її обчисленні індексації грошового забезпечення та раніше виплачених сум.
До того ж, судова колегія зауважує, що в призмі приписів ст. 252 КАС України, додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.
Як було відзначено вище, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року - залишено без змін.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а додаткове рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Головуючий	 		Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Гонтарук В. М.    Моніч Б.С.