ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2026 року	Львів	Справа № 380/1647/22 пров. № А/857/42498/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Запотічного І.І.,
суддів: Довгої О.І., Шинкар Т.І.
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року (суддя- Мартинюк В.Я., ухвалену в м. Львові) у справі № 380/1647/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність щодо не здійснення з 01 січня 2021 року перерахунку пенсії, призначеної згідно із Законом України вів 09.04.1992 р. №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, наведених в довідці про розмір грошового забезпечення № 2092 від 02 липня 2021 року та щодо її невиплати з 01 січня 2021 року з урахуванням попередньо виплаченої суми пенсії; зобов`язати здійснити з 01 січня 2021 року перерахунок пенсії, призначеної йому згідно із Законом України від 09.04.1992 р. №2262-ХП Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, наведених в довідці про розмір грошового забезпечення № 2092 від 02 липня 2021 року та здійснити її виплату з 01 січня 2021 року з урахуванням попередньо виплаченої суми пенсії.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 року позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 призначеної згідно із Законом України вів 09.04.1992 року №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, наведених в довідці про розмір грошового забезпечення № 2092 від 02 липня 2021 року та щодо її невиплати з урахуванням попередньо виплаченої суми пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 призначеної згідно із Законом України від 09.04.1992 року №2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, наведених в довідці про розмір грошового забезпечення № 2092 від 02 липня 2021 року та здійснити її виплату з урахуванням попередньо виплаченої суми пенсії; в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.
В подальшому 10.09.2025 року позивачем подано заяву, в якій в просить змінити спосіб і порядок виконання рішення, яке виніс Львівський окружний адміністративний суд від 23.02.2022 року у справі №380/1647/22 із зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії призначеної згідно із Законом України від 09.04.1992 року №2262- ХП "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, наведених в довідці про розмір грошового забезпечення № 2092 від 02 липня 2021 року та здійснити її виплату з урахуванням попередньо виплаченої суми пенсії, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 виплати по пенсійній заборгованості з 01.01.2021 року по день проведення перерахунку, в сумі 93 064, 34 грн. 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення від 10.09.2025 року відмовлено.
Не погодившись з даною ухвалою ОСОБА_1 оскаржив таку в апеляційному порядку, просить ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року по справі №380/1647/22 скасувати повністю. Заяву про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 року у справі №380/1647/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю та прийняти нову постанову, якою: Змінити спосіб і порядок виконання рішення, яке виніс Львівський окружний адміністративний суд від 23.02.2022 року у справі №380/1647/22 із зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії призначеної згідно із Законом України від 09.04.1992 року №2262-ХП Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, наведених в довідці про розмір грошового забезпечення № 2092 від 02 липня 2021 року та здійснити її виплату з урахуванням попередньо виплаченої суми пенсії, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 виплати по пенсійній заборгованості з 01.01.2021 року по день проведення перерахунку, в сумі 93 064, 34 грн. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору за подання до суду заяви про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення в розмірі 908,40 грн. та за подачу апеляційної скарги у розмірі 2422,40 грн., всього 3330,80 грн
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу ухвалу суду першої інстанції просить залишити без змін.
Враховуючи те, що клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю відсутні, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що ухвала суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.
Як вбачається з матеріалів справи, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 року у справі №380/1647/22 набрало законної сили. На виконання вказаного рішення суду відповідачем було розраховано суму доплати за період з 01.01.2021 року по 31.08.2022 року, яка складає 93064 грн. 34 коп., проте вказана сума не була виплачена, що самим відповідачем не заперечується.
Відмовляючи у задоволені заяви суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача не доведено наявності достатніх та обґрунтованих підстав для зміни способу і порядку виконання рішення Львівського окружного адміністративного від 23.02.2022 року у справі №380/1647/22.
Водночас, суд апеляційної інстанції вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими та такими що не ґрунтуються на фактичних обставинах, з огляду на таке.
Положенням частини першої статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.
Водночас, порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.
Положеннями абзацу першого частини першої статті 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Згідно з частиною третьою статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Слід зауважити, що з 19 грудня 2024 року положення частини третьої статті 378 КАС України на підставі Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень від 21 листопада 2024 року №4094-IX (далі Закон №4094-IX) були доповнені абзацом другим такого змісту: Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Отже, ця норма встановлює самостійну та достатню підставу для зміни способу виконання після двомісячного строку невиконання рішення про пенсійні виплати. Метою ж внесення змін до процесуального закону було забезпечення реального виконання судових рішень, а не формальне підтвердження обов`язку суб`єкта владних повноважень.
Так, при вирішенні питання щодо зміни способу і порядку виконання судового рішення судом апеляційної інстанції враховано, що з долучених до матеріалів справи відповідачем- боржником письмових доказів не убачається виплата нарахованих за таким рішенням сум, в тому числі, як це зазначив відповідач-боржник, в межах затверджених бюджетних призначень.
Суд апеляційної інстанції вважає, що доказів виконання рішення у справі №380/1647/22, щодо якого заявником подана заява про зміну способу виконання такого, відповідачем суду не надано, а відтак суд апеляційної інстанції констатує, що таке рішення не виконується в частині виплати.
Отже, аргументи відповідача про неможливість застосування ст.378 КАС України за наявності виконання відповідачем судового рішення у відповідності до Порядку№821 не знайшли свого підтвердження в досліджуваному випадку.
Як вбачається з матеріалів справи, що відповідач здійснив нарахування суму доплати за період з 01.01.2021 року по 31.08.2022 року, яка складає 93064 грн. 34 коп., яка не виплачена. 
Слід зауважити, що застосовуючи приписи абзацу другого частини третьої статті 378 КАС України колегія суддів встановила, що оскільки рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили не виконується в частині виплати нарахованих грошових коштів, а відтак наявні процесуальні підстави для зміни способу виконання судового рішення із зобов`язання вчинити дії (виплатити) на стягнути конкретну нараховану суми (93064,34 грн) з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
У свою чергу зміна способу виконання судового рішення не є створенням нового грошового зобов`язання, оскільки сума заборгованості у розмірі 93064,34 грн є чітко визначеною та нарахованою самим відповідачем. 
Вказаний висновок узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 28 жовтня 2025 року у справі № 380/7706/22.
З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ щодо обов`язковості остаточного судового рішення, суд апеляційної інстанції доходить переконання, що суд першої інстанції при винесені оскаржуваної ухвали неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції обставинам справи не відповідають, що має наслідком скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення вимог заяви.
Стосовно клопотання скаржника про стягнення з відповідача судового збору, то колегія суддів зазначає таке.
Підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України “Про судовий збір” від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) визначено ставку судового збору за подання апеляційної і касаційної скарг на ухвалу адміністративного суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали адміністративного суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.
Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 травня 2018 року у справі № 915/955/15.
Отже, на підставі підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Приписами статей 3 та 5 Закону № 3674-VI визначені пільги для сплати судового збору, а також визначені об`єкти за які не справляється судовий збір.
Пунктом 2 частини другої статті 3 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення.
При цьому, цими нормами не передбачено звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, якою відмовлено в задоволенні заяви про зміну способу виконання судового рішення. Даним нормативним актом передбачені підстави для звільнення осіб від сплати судового збору, а також підстави для відстрочення або розстрочення його сплати.
Аналогічна позиція відображена у постанові ВС від 01 грудня 2025 року у справі №240/22/19.
З урахуванням приведених положень законодавства клопотання позивача про стягнення з відповідача судових витрат по сплаті судового збору слід задовольнити частково, а зокрема стягнути за рахунок бюджетного фінансування відповідача на користь позивача сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у розмірі 2422, 40 грн. 
У задоволенні решти клопотання про стягнення з відповідача сплаченого судового збору за подання до суду першої інстанції заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку – слід відмовити, позаяк пунктом 2 частини другої статті 3 Закону №3674-VI встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення 
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі № 380/1647/22 - скасувати.
Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Змінити спосіб і порядок виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі № 380/1647/22 в частині “Зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 призначеної згідно із Законом України від 09.04.1992 року №2262-ХП Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, наведених в довідці про розмір грошового забезпечення № 2092 від 02 липня 2021 року та здійснити її виплату з урахуванням попередньо виплаченої суми пенсії” на “Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 виплат по пенсійній заборгованості з 01.01.2021 року по день проведення перерахунку, в сумі 93 064 (дев`яносто три тисячі шістдесят чотири) грн 34 коп.”.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві), грн 40 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	Т. І. Шинкар