ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

13 березня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 360/196/26	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін адміністративну справу за позовом адвоката Ільїної Вікторії Юріївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2026 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Ільїної Вікторії Юріївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.10.2025 № 104650019166;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.10.2025 про призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV від 08.10.2025 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні та виплатити грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 за час своєї трудової діяльності набула право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV та є отримувачем пенсії за віком, про що свідчить витяг з особового рахунку, відкритий 12.08.2024 № 104650019166.
08.10.2025 позивач подала заяву № 15168 до територіального органу Пенсійного фонду про перерахунок пенсії, відповідно до якої просила призначити грошову допомогу особам, які на день досягнення пенсійного віку, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах відповідно до п. «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. 
За результатами розгляду заяви позивача, 15.10.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення про відмову № 104650019166 у призначенні такої грошової допомоги, з огляду на те, що ОСОБА_1 працювала на посаді викладача в музичній школі, та школі мистецтв. Посада викладача в зазначених установах не передбачається постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».
Позивач вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.10.2025 № 104650019166 незаконним, у зв`язку з чим звернулась до суду.
Ухвалою суду від 09.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.
За принципом екстериторіальності заяву позивача від 08.10.2025 щодо проведення перерахунку пенсії «Допризначення у зв`язку з наданням додаткових документів» розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яким винесено рішення про відмову від 15.10.2025 № 104650019166. 
Згідно вказаного рішення зазначено, що ОСОБА_1 працювала на посаді викладача в музичній школі та школі мистецтв. Посада викладача в зазначених установах не передбачається постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років». Отже, підстав для призначення грошової допомоги особам, які на день досягнення пенсійного віку, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах відповідно до п. «е»- «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у розмірі їх десяти місячних пенсій немає.
Відповідно до пункту 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, визначено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. 
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України, а саме постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати» від 23.11.2011 № 1191 (далі - Порядок № 1191).
Так, пунктом 5 зазначеного Порядку встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Вказана норма надає право на отримання грошової допомоги при наявності всіх наступних умов: 1) досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV; 2) обіймання посад, передбачених пунктами «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; 3) наявність страхового стажу на таких посадах для жінок – 30 років; 4) неотримання (не призначення) до моменту звернення за пенсією за віком будь-якої іншої пенсії. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права на виплату грошової допомоги.
За результатом розгляду заяви та документів відповідачем встановлено, що згідно з трудовою книжкою та довідками від 27.10.2024 № б/н, 27.08.2024 № 124, від 30.08.2024 № 58 ОСОБА_1 з 12.01.1994 по теперішній час працювала на посаді викладача в музичній школі та школі мистецтв. Посада викладача в зазначених установах не передбачається постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».
Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, викладачі, які працюють у позашкільних навчальних закладах, не передбачені, таким чином стаж на даній посаді не може бути включений при обчисленні стажу для призначення пенсії за вислугу років, а отже для виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій законних підстав немає. 
Таким чином, виходячи з вищезазначеного, умови для нарахування та виплати позивачу грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій не дотримані, отже підстави для задоволення вимог повністю відсутні.
На підставі вищенаведеного, представник відповідача просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд дійшов такого.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , є отримувачем пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, з 12.08.2024.
Позивач звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою від 08.10.2025 щодо проведення перерахунку пенсії «Допризначення у зв`язку з наданням додаткових документів», а саме щодо нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Вищевказану заяву розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області та прийнято рішення від 15.10.2025 № 104650019166 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії за заявою від 08.10.2025 № 15168.
Підставою відмови слугувало те, що ОСОБА_1 працювала на посаді викладача в музичній школі та школі мистецтв. Посада викладача в зазначених установах не передбачається постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію з вислугу років».
Листом ГУ ПФУ у Київській області від 22.10.2025 1000-0214-8/137692 позивача повідомлено про прийняття вищевказаного рішення.
Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.
Згідно положень статті 3 Основного Закону України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Отже, право на пенсію в Україні є конституційним правом громадянина України.
Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV, в редакції чинній на час звернення позивача із заявою про переведення на інший вид пенсії).
Згідно із пунктом 1 частини 1 та частиною 4 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії визначений статтею 44 Закону № 1058-IV, згідно положень якої заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду України та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5 статті 45 Закону № 1058-IV).
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком № 22-1.
Відповідно до абзацу 2 пункту 1.1 цього Порядку заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.
За правилами пунктів 1.8, 1.9 Порядку № 22-1 днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням, продовженням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, припиненням виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через веб-портал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).
Особам, які одержують пенсію, призначену за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.8 цього розділу.
Крім того, Постановою Правління Пенсійного фонду України 14 грудня 2015 року № 25-1 «Деякі питання впровадження електронних пенсійних справ на базі централізованих інформаційних технологій» установлено, що Порядок № 22-1 застосовується з урахуванням того, що: із заявами про призначення пенсії до управлінь Пенсійного фонду України у Вінницькій, Донецькій, Київській та Херсонській областях, починаючи з 01 січня 2016 року; в Запорізькій, Кіровоградській, Миколаївській, Черкаській, Чернівецькій, Хмельницькій областях та у м. Києві - з 01 червня 2016 року; у Дніпропетровській, Закарпатській, Івано-Франківській, Луганській, Львівській, Полтавській, Тернопільській та Харківській областях - з 01 липня 2016 року; у Волинській, Житомирській, Одеській, Рівненській, Сумській та Чернігівській областях - з 01 серпня 2016 року, можуть звертатися особи, які проживають (зареєстровані) в цих адміністративно-територіальних одиницях, незалежно від території обслуговування таких органів; заява та інші подані документи скануються зазначеними органами із використанням технічних засобів, засвідчуються кваліфікованим електронним підписом та зберігаються в електронній пенсійній справі як копії документів, на підставі яких призначено пенсію.
Відповідно до пункту 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 вказаного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України №1788-XII, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати» від 23.11.2011 № 1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі Порядок № 1191).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховується періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсі, за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачено, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років» (далі Постанова № 909).
Пунктом 5 Порядку № 1191 встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою № 909 (у редакції, чинній після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 № 1436) установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років:
- у вищих навчальних закладах I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах - директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи;
- у позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.
Приписами частини першої статті 10 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 № 2145-VІІ передбачено, що невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про позашкільну освіту» від 22.06.2000 № 1841-ІІІ структуру позашкільної освіти становлять: заклади позашкільної освіти; інші заклади освіти як центри позашкільної освіти, до числа яких належать: заклади загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, в тому числі школи соціальної реабілітації, міжшкільні навчально-виробничі комбінати, заклади професійної та фахової передвищої освіти; гуртки, секції, клуби, культурно-освітні, спортивно-оздоровчі, науково-пошукові об`єднання на базі закладів загальної середньої освіти, міжшкільних навчально-виробничих комбінатів, закладів професійної та фахової передвищої освіти; клуби та об`єднання за місцем проживання незалежно від підпорядкування, типів і форм власності; культурно-освітні, фізкультурно-оздоровчі, спортивні та інші заклади освіти, установи; фонди, асоціації, діяльність яких пов`язана із функціонуванням позашкільної освіти.
Згідно з пунктом 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2011 № 433, до позашкільних навчальних закладів віднесені мистецькі школи: музична, художня, хореографічна, хорова, школа мистецтв тощо.
Пунктом 7 вказаного Переліку встановлено, що центр, палац, будинок, клуб художньої творчості дітей, юнацтва та молоді, художньо-естетичної творчості учнівської молоді, дитячої та юнацької творчості, естетичного виховання відносяться до позашкільних навчальних закладів.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.
Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 20.02.2019 у справі №462/5636/16-а, від 19.03.2019 у справі № 466/5637/17.
У постанові від 30.01.2019 у справі №876/5312/17 Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду України щодо призначення викладачам у позашкільних навчальних закладах освіти пенсії за вислугу років, визначивши, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, а тому стаж роботи викладачем в музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена Переліком № 909.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , позивач працювала, зокрема:
з 12.01.1994 по 01.09.2022 (наказ від 01.09.2022 № 04-01/49) - викладачем теоретичних дисциплін (сольфеджіо) і керівником хору в Сєвєродонецькій музичній школі №2 (реорганізовано у комунальний позашкільний навчальний заклад «Сєвєродонецька музична школа №2» шляхом виводу з відділу культури Сєвєродонецької міської ради. Відділ культури Сєвєродонецької міської ради перейменовано з 18.08.2020 у відділ культури Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області);
з 02.09.2022 по 31.05.2023 та з 01.09.2023 по теперішній час - на посаді викладача хорового класу та академічного вокалу у Вишнівській дитячий школі мистецтв.
Довідкою Комунального закладу «Сєвєродонецька музична школа №2» відділу культури Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області № б/н від 27.10.2024 підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно була прийнята в Сєвєродонецьку музичну школу №2 з 12.01.1994 (наказ №53-К від 12.01.1994) викладачем теоретичних дисциплін (сольфеджіо) і хорового класу. Режим роботи - повний робочій день.
За період роботи позивачу були надані відпустки без збереження заробітної плати: з 14.08.1996 по 30.08.1996 (наказ №72-к від 22.07.1996); з 17.06.1997 по 30.06.1997 (наказ №79-к від 05.06.1997); з 26.10.2007 по 31.10.2007 (наказ №63-к від 22.10.2007); з 01.11.2007 по 03.11.2007; 07.11.2007; 14.11.2007 (наказ №70-к від 19.11.2007); з 08.01.2009 по 10.01.2009 (наказ №5-к від 06.01.2009); з 08.04.2009 по 10.04.2009 (наказ №27-к від 07.04.2009); 30.04.2012 (наказ №9-В від 18.04.2012); з 28.10.2013 по 30.10.2013 (наказ №24-В від 14.10.2013).
Сєвєродонецьку дитячу музичну школу №2 реорганізовано у комунальний позашкільний навчальний заклад «Сєвєродонецька музична школа №2» шляхом виводу з відділу культури Сєвєродонецької міської ради (Рішення сесії Сєвєродонецької міської ради від 22.10.2009 №3486). 
Відділ культури Сєвєродонецької міської ради перейменовано з 18.08.2020 у відділ культури Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області (Розпорядження керівника ВЦА від 18.08.2020 №16).
Згідно довідки комунального закладу Спеціалізованої мистецької освіти «Білогородська школа мистецтв» від 27.08.2024 підтверджено, що ОСОБА_1 працювала в комунальному закладі Спеціалізованої мистецької освіти «Білогородська школа мистецтв» на посаді викладача по класу академічного співу за сумісництвом: з 16.09.2022 (наказ № 105 від 14.09.2022) по 09.06.2023 (наказ № 34-к від 02.06.2023); з 01.09.2023 (наказ № 59-к від 30.08.2023) по 31.05.2024 (наказ № 24-к від 20.05.2024). За час роботи в КЗСМО «Білогородська школа мистецтв» ОСОБА_1 не брала відпустки без збереження заробітної плати.
Відповідно до довідки Комунального позашкільного навчального закладу «Вишнівська дитяча школа мистецтв» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 29.01.2026 № 8 вбачається, що позивач працювала у Вишнівській дитячий школі мистецтв на посаді викладача хору по строковому договору: з 02.09.2022 по 31.05.2023; з 01.09.2023 по теперішній час (29.01.2026) - на посаді викладача хорового класу та академічного вокалу на основному місці роботи.
Також довідкою Комунального позашкільного навчального закладу «Вишнівська дитяча школа мистецтв» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області № 58 від 30.08.2024 судом встановлено, що ОСОБА_1 працює у Вишнівській дитячій школі мистецтв з 01 вересня 2023 року. За період з 01.09.23 по 30.08.24 відпустку без збереження заробітної плати не брала.
Таким чином, наявними доказами підтверджено, що ОСОБА_1 з 12.01.1994 та, зокрема, до моменту виходу на пенсію за віком (12.08.2024) працювала на посадах викладача теоретичних дисциплін (сольфеджіо) і керівника хору в Сєвєродонецькій музичній школі №2, викладача хорового класу та академічного вокалу у Вишнівській дитячий школі мистецтв та викладача по класу академічного співу за сумісництвом в КЗ СМО «Білогородська школа мистецтв».
На момент виходу на пенсію страховий стаж позивача складав 37 років 2 місяці 11 днів, що вбачається з розрахунку стажу.
До моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії ОСОБА_1 не отримувала.
Застосовуючи наведені правові висновки Великої Палати Верховного Суду до обставин цієї справи, суд також зазначає, що робота позивача на посаді викладача, керівника хору музичної школи, а також викладача школи мистецтв, яка відноситься до позашкільної освіти, відносяться до педагогічних посад працівників освіти, а тому стаж роботи на посадах викладача теоретичних дисциплін (сольфеджіо) і керівника хору в Сєвєродонецькій музичній школі №2, викладача хорового класу та академічного вокалу у Вишнівській дитячий школі мистецтв та викладача по класу академічного співу за сумісництвом в КЗ СМО «Білогородська школа мистецтв», має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена Переліком № 909.
Відтак суд критично оцінює та відхиляє посилання відповідача, як на підставу для неврахування до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи позивача на посадах викладача у позашкільних навчальних закладах через відсутність такої посади у Переліку № 909. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі №442/456/17 дійшла висновку, що:
«[…] викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909».
З огляду на викладені висновки, суд вважає, що відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи позивача:
з 12.01.1994 по 01.09.2022 - викладачем теоретичних дисциплін (сольфеджіо) і керівником хору в Сєвєродонецькій музичній школі №2;
з 02.09.2022 по 31.05.2023 та з 01.09.2023 по 12.08.2024 (день призначення пенсії за віком) - на посаді викладача хорового класу та академічного вокалу у Вишнівській дитячий школі мистецтв;
з 16.09.2022 по 09.06.2023, з 01.09.2023 по 31.05.2024 - на посаді викладача по класу академічного співу за сумісництвом в КЗ СМО «Білогородська школа мистецтв».
Зважаючи на те, що стаж позивача на вищевказаних посадах має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та в сукупності становить понад 30 років, суд констатує, що позивач набула право на призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії.
Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких вона просить, суд вважає за необхідне обрати такий спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, а саме:
Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.10.2025 № 104650019166 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії за заявою від 08.10.2025 № 15168;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до стажу роботи позивача, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи:
з 12.01.1994 по 01.09.2022 - викладачем теоретичних дисциплін (сольфеджіо) і керівником хору в Сєвєродонецькій музичній школі №2;
з 02.09.2022 по 31.05.2023 та з 01.09.2023 по 12.08.2024 (день призначення пенсії за віком) - на посаді викладача хорового класу та академічного вокалу у Вишнівській дитячий школі мистецтв;
з 16.09.2022 по 09.06.2023, з 01.09.2023 по 31.05.2024 - на посаді викладача по класу академічного співу за сумісництвом в КЗСМО «Білогородська школа мистецтв»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, передбачену пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову із обранням належного способу захисту прав позивача.
Обраний судом спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам справедливості та забезпечить ефективне поновлення позивача в правах.
Судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1064,96 грн.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позовні вимоги позивача фактично підлягають задоволенню, лише з обранням належного способу захисту прав позивача, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 1064,96 грн стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 2, 5, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги адвоката Ільїної Вікторії Юріївни в інтересах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (місцезнаходження: 69005, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 158-б, код ЄДРПОУ 20490012 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.10.2025 № 104650019166 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії за заявою від 08.10.2025 № 15168.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи:
з 12.01.1994 по 01.09.2022 - викладачем теоретичних дисциплін (сольфеджіо) і керівником хору в Сєвєродонецькій музичній школі №2;
з 02.09.2022 по 31.05.2023 та з 01.09.2023 по 12.08.2024 (день призначення пенсії за віком) - на посаді викладача хорового класу та академічного вокалу у Вишнівській дитячий школі мистецтв;
з 16.09.2022 по 09.06.2023, з 01.09.2023 по 31.05.2024 - на посаді викладача по класу академічного співу за сумісництвом в КЗСМО «Білогородська школа мистецтв».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, передбачену пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 коп).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду. 

Суддя 	К.Є. Петросян