Справа № 289/2358/25
Номер провадження 2/289/556/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2026 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Мельника О.В., з секретарем судових засідань Писаренко К.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області (місце знаходження / місце проживання: вул. Соборний майдан, буд. 12, м. Радомишль, Житомирський р-н, Житомирська обл., 12201) про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати за ним після смерті бабусі право на земельну частку (пай).
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла його бабуся ОСОБА_2 . Спадщину після смерті прабабусі, ОСОБА_2 , прийняв позивач ОСОБА_1 , шляхом постійного проживанням з покійною, доглядав за будинком, обробляв земельну ділянку та сплачував необхідні платежі, отримував кошти за землю.
Спадщину після смерті бабусі позивача, ОСОБА_2 , ніхто більше не приймав, до нотаріуса із заявою ніхто досі не звертався. Крім того, спадкоємиця першої черги мати позивача тобто (дочка покійної), ОСОБА_3 , відмовилась від прийняття спадщини, про що написала відповідну заяву про відмову на користь позивача.
Після смерті бабусі, відкрилось спадкове майно, до якого входить земельна ділянка площею 3,93 га (кадастровий номер 1825080600:04:000:0137) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала померлій ОСОБА_2 , згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 420499 від 31 травня 2006 року, виданий на її ім`я на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 25 від 21.02.2005 року.
Однак, набути вищезазначене майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивач, як єдиний спадкоємець за законом не має можливості через те, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу, що в свою чергу, згідно ЗУ «Про нотаріат», є перешкодою для вчинення необхідної нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину.
Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву в якій заявив клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав, просив їх задоволити.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення.
За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.
Відповідно до 18_07_10/pravo1/T030899.html?pravo=1#13">ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Відповідно до ч. 3 pravo=1">Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.
З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 
Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується виданим Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 28 березня 1961 року.
Також встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується виданим Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 11 вересня 1990 року.
Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 22 травня 1990 року слідує, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 27.02.1975 року зроблено запис за №19. Після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_7 . 
Згідно довідки Виконавчого комітету Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області від 06.11.2027 за №679 вбачається, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала та була прописана в житловому будинку АДРЕСА_2 . Жилий будинок з належними до нього господарськими будівлями розташований на земельній ділянці площею 0,5000 га., з них 0,2500 – для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд та 0,2500 га для ведення особистого селянського господарства, яка не перебуває у приватній власності. Земельні ділянки не виділені із земельних часток (паїв). Арешти та заборони на земельну ділянку не рахуються. Померла ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 проживала та була прописана в цьому будинку. Крім померлої на день її смерті та протягом шести місяців після її смерті в цьому житловому будинку проживав без реєстрації її онук ОСОБА_1 . Більше ніхто в цьому житловому будинку не проживав та не був зареєстрований. Арештів та заборон за вказаним житловий будинок не рахується
06.11.2017 року ОСОБА_3 донька померлої ОСОБА_2 , подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь свого сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
З Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ №420499 від 31 травня 2006 року на земельну ділянку площею 3,93 га, з кадастровим номером 1825080600:04:000:0137, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області вбачається, що він виданий на ім`я « ОСОБА_2 ».
Згідно повідомлення Приватного нотаріуса Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області від 26 грудня 2019 року №788/01-16 ОСОБА_8 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , за відсутності оригінала правовстановлюючого документу.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на земельну частку (пай), а відтак позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1221-1223, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті бабусі, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на спадкове майно, а саме:
-на земельну ділянку площею 3,9253 га (кадастровий номер 1825080600:04:000:0137) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Борщівська сільська рада, що належала померлій, ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №420499 від 31 травня 2006 року, виданий на її ім`я на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 25 від 21.02.2005 року.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК