Справа № 686/6134/26
Провадження № 2-а/686/134/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Стефанишина С.Л.,
за участі секретаря судового засіданні Демянової О.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Хмельницькій області сержанта поліції Богінського Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2026 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КпАП України посилаючись на те, що зазначена постанова є незаконною та порушує його права та інтереси так, як позивач не порушував ПДР. 
Ухвалою суду від 18 березня 2026 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні.
24.03.2026 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на поданий позов. В своєму відзиві, відповідач позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засід анні з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ч.5 ст.261 КАС України.
Згідно вимог ч.3 ст.261 КАС України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня в ідкриття провадження у справі.
Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у ній докази, суд вважає що поданий позивачем позов є не обґрунтованим та не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Судом встановлено, що 25 лютого 2026 року близько 14 год. 39 хв., поліцейським патрульної поліції Богінським О.С. під час виконання службових обов`язків було виявлено, що водій транспортного засобу Mersedes – Benz CLK 200, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч з вул.. Зенітна в сторону вул. Вокзальна, чим порушив п.9.2 (б) ПДР України, внаслідок чого вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. 
За дане правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Постанову про накладення адміністративного стягнення за зазначене правопорушення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №6723325 від 25.02.2026 року. 
Положеннями ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Судом враховується, що приписи ст. 251 КпАП України визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Тому, суд вважає, що матеріали справи містять, а позивачем не надано достатніх доказів які спростовують порушення ним зазначених вище вимог ПДР України. 
Позивачем не доведено та не подано доказів, які спростовують позицію відповідача щодо законності прийнятого рішення про притягнення до відповідальності позивача по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. 
Суд вважає, що представленими доказами, які дослідженні у судовому засіданні та додані відповідачем до відзиву підтверджується факт вчинення правопорушення позивачем. 
Тобто, з дотриманням норм КУпАП, відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався виключно доказами щодо вчинення позивачем вказаного правопорушення, що є належними та припустимими доказами та не свідчить про протиправність дій працівників поліції при розгляді справи та спірної постанови відповідача.
На підставі викладеного суд вважає, що позов не є обґрунтованим тому не підлягає до задоволення, а доводи позивача не спростовують позиції відповідача.
За таких обставин, враховуючи, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України підтверджується належними та допустимими доказами суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи було встановлено вину позивача у вчиненні вище зазначеного адміністративного правопорушення. 
З огляду на вище наведене, суд вважає, що постанова серії ЕНА №6723325 від 25.02.2026 року, відповідає вимогам закону та в межах повноважень тому, не підлягає скасуванню.
 
Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити. 
У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Керуючись ст.ст. 2,3,5,72-77,241-246, 257- 258, 260, 268 КАС України, суд – 

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Хмельницькій області сержанта поліції Богінського Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. 

Суддя Сергій Стефанишин