ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

06 лютого 2026 року	Справа №160/298/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ремез К.І. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

06.01.2026 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення відомостей про перебування на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 Внести відомості про перебування на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо не внесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно позивача про перебування на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.01.2026 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю позову вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивачу запропоновано усунути недоліки позову протягом двох днів з дня отримання копії ухвали суду про залишення позову без руху, а саме: сплатити судовий збір за подання позову та надати суду оригінал квитанції у розмірі 120,00 грн, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
08.01.2026 до суду надійшла заява про усунення недоліків, а саме про сплату судового збору у розмірі 120,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.
04 жовтня 2022 року ОСОБА_1 був взятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку зі зміною постійного місця проживання, що підтверджується Відміткою в Тимчасовому посвідчені військовозобов`язаного.
ОСОБА_1 з 24.07.2025 перебуває на обліку в інформаційній підсистемі «Розшук» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», як особа, яка вчинила правопорушення, передбачені статтями 210 та 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Підставою для внесення відповідних відомостей стало звернення ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
На момент звернення ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 вже перебував на військовому обліку за новим місцем проживання у 1 відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто з 04.10.2022.
Представником позивача було подано адвокатський запит Вих. 18/08/25 від 18 серпня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою з`ясування чи було внесено відомості про перебування на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У відповіді №1/3/1/3585/1 від 25.08.2025 від ІНФОРМАЦІЯ_7 зазначено: «За наявними військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів громадянин ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 та починаючи з 28.12.2022 перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_5 ».
На підставі отриманої відповіді ОСОБА_1 22 жовтня 2025 року було подано письмову заяву до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою внесення актуальних та достовірних відомостей щодо його перебування на військовому обліку саме у ІНФОРМАЦІЯ_7 , а також приведення облікових даних у відповідність до фактичних обставин.
Також представником позивача повторно було подано адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_3 за вих. № 01/12/25 від 01 грудня 2025 року з метою з`ясування питання, чи були внесені актуальні та достовірні відомості щодо мого перебування на військовому обліку, а також з метою отримання офіційного підтвердження факту оновлення облікових даних.
У відповіді від ІНФОРМАЦІЯ_2 №1/3/2/5457 від 07.12.2025 вказано: «Підсумовуючи вказане вище щодо взяття на облік рекомендуємо Вам особисто звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на військовий облік з усіма необхідними документами».
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невнесення до Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про перебування на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, здійснює Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон №2232-XII).
Згідно із ст. 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (ч. 1).
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (ч. 2).
Частиною дев`ятою статті 1 Закону №2232-ХІІ передбачено, що щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік;
призовники - особи, які взяті на військовий облік;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону №2232-ХІІ громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;
проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Статтею 33 Закону №2232-ХІІ передбачено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів (ч. 1).
Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний (ч. 3).
Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 5 ст. 33 Закону №2232-ХІІ).
Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначає Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі Порядок № 1487).
Відповідно до пункту 20 Порядку № 1487 військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з частиною восьмою статті 5 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 16.03.2016 № 1951-VIII (далі - Закон № 1951-VIII) органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Відповідно до ч. 9 ст. 5 Закону № 1951-VIII органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Стаття 14 Закону № 1951-VIII регламентує ведення Реєстру.
Так, ведення Реєстру включає: 1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним; 2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами; 3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Частиною третьою статті 14 Закону № 1951-VIII визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Отже, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є уповноваженим органом, що здійснює внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пунктом 79 Порядку № 1487 передбачено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям; організовують взаємодію з державними органами, підприємствами, установами та організаціями щодо строків та способів звіряння даних списків персонального військового обліку та карток первинного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також їх оповіщення.
Своєю чергою громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абз. 1, 3, 7 ч. 10 ст. 1 Закону №2232-ХІІ).
Відповідно до п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядок № 1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема:
прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів (пп. 2);
особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (пп.7).
З матеріалів справи суд встановив, що нове місце проживання позивача підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку, який посвідчує набуття права власності на відповідний об`єкт нерухомого майна. Зазначений договір містить відомості про адресу об`єкта, що фактично використовується особою як місце постійного проживання.
Суд зазначає, що у разі зміни місця проживання або у разі, коли в паспорті громадянина України немає відміток про реєстрацію місця проживання, призовниками, військовозобов`язаними та резервістами подається інформація, яка підтверджується документами або відомостями відповідно до Закону України “Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні” та Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування).
Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів”.
Тобто зміна ТЦК можлива лише після зміни місця проживання – постійного або тимчасового. Адже дані про місце проживання автоматично передаються до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних і резервістів.
Договір купівлі-продажу нерухомого майна лише підтверджує факт набуття права власності на відповідну земельну ділянку, однак сам по собі не є доказом фактичного проживання особи за цією адресою та не підтверджує здійснення реєстрації місця проживання у встановленому законом порядку.
Отже, посилання позивача на договір купівлі-продажу як на доказ зміни місця проживання є безпідставним, оскільки належним і допустимим доказом зміни місця проживання є відмітка в паспортному документі або офіційне підтвердження декларування/реєстрації нового місця проживання.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що факт зміни місця проживання позивача належними доказами не підтверджений.
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Згідно до ст. 139 КАС України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 287, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.І. Ремез