ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.02.2026	Справа № 910/13409/25	

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" 
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс"
про стягнення страхового відшкодування
Суддя Котков О.В.

без повідомлення (виклику) учасників судового процесу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" (далі - ПрАТ "СК "ВУСО", позивач) до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс" (далі - ПрАТ "СК "Інтер-Поліс", відповідач) про стягнення страхового відшкодування у сумі 16 237,80 грн. в порядку суброгації.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок ДТП, яка сталась 23.05.2025 у місті Харкові, застрахований у позивача транспортний засіб був пошкоджений, у зв`язку з чим позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на суму 16 237,80 грн. Посилаючись на ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", ПрАТ "СК "ВУСО" вказує, що йому перейшло право вимоги до відповідача на відшкодовану потерпілому матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача, визнаним винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яку ПрАТ "СК "Інтер-Поліс" не сплатило, тому у позові просить стягнути з відповідача страхове відшкодування у сумі 16 237,80 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.
26.11.2025 від відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній проти позову заперечив, зазначив про відсутність підстав для сплати страхового відшкодування, оскільки сума страхового відшкодування була визначена позивачем без участі відповідача, на огляд транспортного засобу останнього позивачем не було запрошено. Також вказав, що сума страхового відшкодування має бути визначена з урахування коефіціенту фізичного зносу та зменшена на суму ПДВ. Просив відмовити у задоволенні позову.
27.11.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній проти доводів, зазначених відповідачем у відзиві заперечив, вважав їх необгрунтованими, наполягав на своїй позиції по суті справи.
Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 23285741-02-16-01 від 13.08.2024 були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом "Ніссан", державний номер НОМЕР_1 .
23.05.2025 у м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача вищевказаного транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу "Шкода", державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .
Постановою Салтівського районного суду міста Харкова від 12.06.2022 у справі № 643/8580/25 за фактом вказаної ДТП водій ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.
Відповідно до рахунку № ЛОТО-500195 від 27.05.2025, наданого позивачем, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля марки "Ніссан", державний номер НОМЕР_1 , склала 16 237,80 грн. При цьому, відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу № 44317 від 20.10.2025, наданого позивачем, коефіцієнт фізичного зносу автомобіля марки "Ніссан", державний номер НОМЕР_1 , становить 0,00. 
У подальшому, на підставі рахунку № ЛОТО-500195 від 27.05.2025 та страхового акту № 2448457-1 від 05.06.2025 позивач сплатив на рахунок СТО страхувальника матеріальний збиток у сумі 16 237,80 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 35470 від 05.06.2025.
Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.
Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.
Згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, яка керувала транспортним засобом «Шкода», державний номер НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ "СК "Інтер-Поліс" згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/223165593.
Отже відповідач є особою, відповідальною за спричинену у дорожньо-транспортній пригоді шкоду, та згідно з положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача (ПрАТ "СК "ВУСО"), як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності.
Матеріали справи свідчать, що 06.06.025 позивач (ПрАТ "СК "ВУСО") звернувся до страховика винної особи - ПрАТ "СК "Інтер-Поліс" із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації на суму 16 237,80 грн.
Згідно з п. 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.
За таких обставин суд дійшов висновку, що реальний розмір збитків, спричинених дорожньо-транспортною пригодою, склав 16 237,80 грн.
Суд відхиляє посилання відповідача на те, що огляд транспортного засобу проводився з порушенням вимог п. 5.2 вищевказаної Методики без залучення представника відповідача, що позбавило останнього надавати свої зауваження та забезпечити об`єктивність проведення огляду, оскільки виклик зацікавлених осіб на огляд пошкодженого транспортного засобу не є обов`язковим, а здійснюється у разі потреби (п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів), відтак, присутність представника відповідача під час проведення огляду пошкодженого транспортного засобу не впливає на його об`єктивність.
Отже суд вважає, що доводи відповідача про те, що його не було викликано для технічного огляду пошкодженого транспортного засобу, є необґрунтованими, відповідач не навів об`єктивного підтвердження того, що відсутність його представника під час огляду пошкодженого під час ДТП автомобіля призвела до неправомірності наведених у акті огляду та рахунку відомостей щодо визначення вартості відновлювального ремонту зазначеного автомобіля. Наведені посилання носять характер припущень, що не можуть бути враховані судом.
Стосовно доводів відповідача про зменшення розміру страхового відшкодування на суму ПДВ, суд зазначає наступне.
Так, вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. У зазначених випадках суду слід з`ясувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт з ремонту автомобіля платником ПДВ. Вказана позиція викладена Верховним Судом у постанові від 6 липня 2018 року у справі № 924/675/17.
З матеріалів справи вбачається, що кошти страхового відшкодування були перераховані страховиком на рахунок ФОП Лєскова О.Ю., який, як вбачається з рахунку № ЛОТО-500195 від 27.05.2025 не є платником ПДВ. Відтак, сума страхового відшкодування не зменшується на суму ПДВ.
Також суд зважає на положення статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за якими страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Згідно з Полісом страхування цивільно-правової відповідальності винної особи № ЕР/223165593 ліміт відповідальності страховика перед страхувальником становить 160 000,00 грн., а франшиза - 0,00 грн., відтак, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті позивачу становить 16 237,80 грн.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ "СК "ВУСО" підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" про стягнення страхового відшкодування задовольнити повністю.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 69, ідентифікаційний код 19350062) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, ідентифікаційний код 31650052) страхове відшкодування у сумі 16 237 (шістнадцять тисяч двісті тридцять сім) грн. 80 коп., судовий збір в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 17 лютого 2026 року.

Суддя Котков О.В.