Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

Справа № 126/449/25
Провадження № 2/126/95/2026
"16" квітня 2026 р. м. Бершадь
Бершадський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Губко В. І. 
секретар Бурлака А. І., 
за участі представника позивача ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, 

ВСТАНОВИВ:
АТ КБ "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про стягнення боргу кредитором спадкодавця. 
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 25.03.2008 між ОСОБА_6 (далі - Позичальник) та Закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк", яке в подальшому перейменоване у Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" укладено Договір про іпотечний кредит № VIB0GI0000006251, за яким позичальник отримав кредит у розмірі 100000,00 грн. 
25.10.2012 між позичальником та банком було укладено Додаткову угоду №1 про реструктуризацію боргу. Відповідно до п.2.4 Додаткової угоди №1 (останній абзац) позовну давність за договором встановлено 50 років.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник, ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.06.2020 року.
На час звернення до суду з даним позовом за Договором обліковується заборгованість у загальному розмірі 381 275,37 грн., яка складається:131 585,66 - заборгованість за тілом кредиту; 181 944,59 - заборгованість за відсотками; 67 745,12 - пеня.
Позивачем 24.11.2020 року була направлена претензія кредитора до Бершадської державної нотаріальної контори.
29.06.2021 року позивачем було отримано відповідь Бершадської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого ОСОБА_6 , який звернувся із заявою про прийняття спадщини є ОСОБА_2 .
25.12.2021 року до спадкоємця, ОСОБА_2 , було направлено лист-претензію, згідно якою позивач пред`явив свої вимоги, однак, претензія кредитора була залишена без задоволення.
16.04.2024 року позивач повторно звернувся до ОСОБА_2 з листом-претензією, проте станом на теперішній час заборгованість не погашена.
В грудні 2023, в процесі розгляду судової справи №126/1243/21, позивач отримав копію спадкової справи №176/2020 заведеної після смерті ОСОБА_6 , з якої позивачу стало відомо, що відповідачу ОСОБА_2 25.05.2021 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 земельної ділянки розміром 2,8228 га, що знаходиться на території Війтівської сільської ради, Бершадського району, Вінницької області, кадастровий номер - 0520485800:01:004:0057.
Відповідно до Висновку від 04.03.2021 про експертну грошову оцінку земельної ділянки (наявна в матеріалах спадкової справи), вартість земельної ділянки розміром 2,8228 га, кадастровий номер - 0520485800:01:004:0057 складає - 50 810,00 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України просять стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість у розмірі 381 275,36 грн. (131 585,66 - заборгованість за тілом кредиту; 181 944,58 - заборгованість за відсотками, 67 745,12 - пеня) за кредитним договором № VIB0GI0000006251 від 25.03.2008 року.
Представник позивача Рудич І.Р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Зазначила, що відповідно до копії спадкової справи № 176/2020 на померлого ОСОБА_6 , заведеної у державного нотаріуса Бершадської державної нотаріальної контори,з якої позивачу стало відомо, що відповідачу ОСОБА_2 25.05.2021 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 земельної ділянки розміром 2,8228 га, що знаходиться на території Війтівської сільської ради, Бершадського району Вінницької області, кадастровий номер –0520485800:01:004:0057 та розмір частки успадкового майна відповідачем ОСОБА_2 складає 3/4 частини. Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості реєстраційний номер 201-20250429-0009593991 від 29.04.2025 року вартість нерухомого майна складає 75343,69 грн. Зауважила, що доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора. З огляду на вказане просила позовні вимоги задовольнити повністю. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність за наявними в матеріалах справи документами. 
Треті особи, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу в їх відсутність та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства, на підставі зібраних доказів. 
Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 25.03.2008 між ОСОБА_6 та Закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк", яке в подальшому перейменоване у Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" укладено Договір про іпотечний кредит № VIB0GI0000006251, за яким позичальник отримав кредит у розмірі 100000,00 грн. та зобов`язався повернути суму отриманого кредиту не пізніше 25.03.2023, а також сплачувати встановлені договором відсотки за користування кредитом та інші платежі.
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором позивач і ОСОБА_7 25.03.2008 уклали договір іпотеки № VІВ0GI000006251. Згідно з договором іпотеки іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок зі всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном загальною площею 46,60 кв м, житловою площею 28,20 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав на праві власності іпотекодавцеві. Іпотека була зареєстрована в Державному реєстрі іпотек 02.04.2008. У відповідності до ст. 6 Закону України "Про іпотеку" іпотека за договором іпотеки поширюється на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки, яка належала іпотекодавцю на праві власності, а саме на земельну ділянку загальною площею 0,1731, та що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0520485800:02:003:0019. 
25.10.2012 між ОСОБА_6 та ПАТ "Приватбанк" було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про іпотечний кредит № VIB0GI0000006251 про реструктуризацію боргу. Відповідно до п.2.4 Додаткової угоди №1 (останній абзац) позовну давність за Договором встановлено 50 років.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник, ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 22.06.2020 року.
Згідно розрахунку заборгованості за договором № VIB0GI0000006251 вiд 25.03.2008, заборгованість за договором станом на 21.06.2020 складала 863779,96 грн. Станом на 02.01.2025 заборгованість за договором становить 381 275,37 грн., яка складається:131 585,66 - заборгованість за тілом кредиту; 181 944,59 - заборгованість за відсотками; 67 745,12 - пеня.
24.11.2020 АТ КБ "Приватбанк" була направлена претензія кредитора до Бершадської державної нотаріальної контори.
Як вбачається з повідомлення Бершадської державної нотаріальної контори від 17.06.2021 № 198/02-14 після смерті ОСОБА_6 видано свідоцтво про право на спадщину від 25.05.2021 за реєстровим номером № 474 на ім`я заповідача ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Також вказано, що спадкоємці померлого будуть повідомленні про претензію кредитора. 
20.12.2021 року позивачем спадкоємцю ОСОБА_2 було направлено лист-претензію, згідно якого АТ КБ "Приватбанк" було пред`явлено свої вимоги щодо погашення заборгованості.
16.04.2024 року позивач повторно звернувся до ОСОБА_2 з листом-претензією, проте станом на теперішній час заборгованість не погашена.
У зв`язку з непогашенням ОСОБА_2 кредитної заборгованості позивач АТ КБ "Приватбанк" звернувся з вказаним позовом про стягнення кредитної заборгованості до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 608 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ст. 1216, ст. 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
Частиною першою статті 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
За змістом статей 525 та 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником, який помер, після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку визначеному статтею 1282 ЦК України.
Оскільки кредитні зобов`язання не включені до визначеного ст. 1219 ЦК України переліку зобов`язань, які не входять до складу спадщини, тому зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, спадкуються спадкоємцями померлого позичальника - спадкодавця в загальному порядку, встановленому законом. 
Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 і 1282 ЦК України.
Відповідно до ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.
Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.
Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.
За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Як роз`яснено Верховним Судом у постановах Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 645/1566/16-ц, від 04 березня 2020 року у справі № 2609/30529/12 при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника підлягають встановленню такі обставини:
чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 12 квітня 2017 року у справі № 6-2962цс16, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.
Таким чином, хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора.
Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.
Суд враховує, що за чинним законодавством спадкоємці, які прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання спадкодавця в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини.
Отже, відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця обмежується вартістю майна, одержаного ними у спадщину.
Для всіх спадкоємців, як за законом, так і за заповітом, існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця. За наявності декількох спадкоємців настає частковий обов`язок виконання зобов`язань: кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, кредитори спадкодавця можуть пред`явити вимоги до будь-якого спадкоємця, але обсяг виконання боргового зобов`язання спадкоємцем не може перевищувати дійсної вартості отриманої ним спадщини і розміру боргів, що пропорційно припадають на його частку.
У найбільш загальному вигляді вартість майна, одержаного у спадщину, слід розцінювати як грошову оцінку такого майна відповідно до його ринкової вартості.
З урахуванням предмету спору у даній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, і звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує вимоги кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.
Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 (провадження № 61-9358св21), від 22 червня 2022 року у справі № 592/8474/20 (провадження № 61-4657св21), від 05 жовтня 2022 року у справі № 521/10631/20 (провадження № 61-5934св22), від 01 лютого 2023 року в справі № 210/1489/14-ц (провадження № 61-11200св20).
З спадкової справи № 176/2020 до майна померлого ОСОБА_6 вбачається, що спадкоємцями ОСОБА_6 за законом які подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини є: дружина ОСОБА_4 , син ОСОБА_3 , та малолітній син ОСОБА_5 , в інтересах якого діє мати ОСОБА_4 , за заповітом - ОСОБА_2 . 
25.05.2021 спадкоємець ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 земельної ділянки розміром 2,8228 га, що знаходиться на території Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, кадастровий номер 05204858:01:004:0057.
З наявного в матеріалах спадкової справи висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,8228 га, кадастровий номер 05204858:01:004:0057, що знаходиться на території Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області від 04.03.2021 встановлено, що вартість вказаної земельної ділянки на час відкриття спадщини становила 50810,00 грн. 
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.
Судом встановлено, що позивач АТ КБ «ПриватБанк», як кредитор, виконав вимоги ч. 3 ст. 1281 ЦК України, оскільки у передбачений законом шестимісячний строк з дня, коли він дізнався про відкриття спадщини після смерті боржника звернувся з вимогою (претензією) до спадкоємця померлого боржника.
Таким чином, на підставі вищенаведених правових норм ОСОБА_2 , як спадкоємець за заповітом померлого ОСОБА_6 , зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора АТ КБ «Приватбанк» повністю, але в межах вартості майна, одержаного ним у спадщину.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, розмір заборгованості за кредитним договором № VIB0GI0000006251 вiд 25.03.2008 складає 381 275,36 грн.
Вартість одержаного відповідачем у спадщину майна, а саме 3/4 земельної площею 2,8228 га, кадастровий номер 05204858:01:004:0057, на час відкриття спадщини становить 38107,50 грн. 
З урахуванням викладеного, вимоги позивача до відповідача, як спадкоємця боржника, що прийняв після нього спадщину, є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь банку суми заборгованості померлого боржника за кредитним договором, що увійшли до складу спадщини у розмірі 38107,50 грн., в межах вартості майна одержаного ним у спадщину. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково на суму 38107,5 грн (9,99 %) то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 457,07 грн. 
На підставі викладеного, керуючись ст.11, 14, 16, 526, 530, 611, 615, 1050, 1054, 1055, 1216, 1218, 1268, 1282 ЦК України ст.ст. 4, 5, 13, 43, 76-81, 89, 141, 264-265, 274-279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :
Позов Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (адреса місцезнаходження: 01001 м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код за ЄДРПОУ 14360570) заборгованість померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 за кредитним договором № VIB0GI0000006251 від 25.03.2008, в межах вартості успадкованого майна, в розмірі 38107 (тридцять вісім тисяч сто сім) грн 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" витрати зі сплати судового збору в розмірі 457 (чотириста п`ятдесят сім) грн 07 коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Суддя В. І. Губко