ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2026	м. Дніпро	Справа № 904/7428/25	
За позовом Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України", м. Київ
до Фізичної особи-підприємця Терехової Катерини Вікторівни, м. Дніпро
про стягнення 937 464,72грн
Суддя Євстигнеєва Н.М.
Секретар судового засідання Большакова А.О.

Представники:
Від позивача: Новак Д.І., самопредставництво (в режимі відеоконференції) 
Від відповідача: Борисенко В.А., ордер серії АЕ № 1476630, адвокат 
С У Т Ь С П О Р У:
Державна установа "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Терехової Катерини Вікторівни суму штрафних санкцій у розмірі 937 464,72грн, з яких пеня у розмірі 89 040,72грн та штраф 10% у розмірі 848 424,00грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу №120-К-25 від 09 травня 2025 року в частині повної та своєчасної поставки товару.
Відповідач надав письмові пояснення до суду, в яких просить зменшити розмір штрафних санкцій (пені та штрафу), що підлягають стягненню з фізичної особи-підприємця Терехової К.В. на користь Державної установи "Генеральна дирекція ДКВС України" за договором № 120-К-25 від 09.05.2025, на 75 відсотків. Вважає, що заявлені штрафні санкції до стягнення у розмірі 937 464,72грн є неспівмірними із наслідками короткочасного прострочення (10-15днів) виконання зобов`язання та перетворює неустойку на засіб неправомірного збагачення позивача.
02.03.2026 від позивача надійшли письмові пояснення через систему "Електронний суд", в яких позивач заперечує проти задоволення клопотання про зменшення штрафних санкцій, вважає, що:розмір пені, встановлений Договором не є надмірним і не перевищує розмір подвійної облікової ставки НБУ; загальний розмір штрафних санкцій не перевищує ціни Договору (сума штрафних санкцій – 937 464,72 гривні, ціна Договору – 8 484 240,00 гривень); штрафні санкції нараховані відповідачу за реальне порушення договірних зобов`язань; майновий стан відповідача дозволяє йому сплатити штрафні санкції.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2025 справу №904/7428/25 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.
Ухвалою суду від 05.01.2026 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 09.02.2026.
З 09.02.2026 підготовче засідання відкладено на 20.02.2026.
Ухвалою суду від 20.02.2026 закрито підготовче провадження у справі №904/7428/25, призначено справу до судового розгляду по суті у судове засідання на 06.03.2026.
Під час розгляду справи судом досліджені наявні в матеріалах справи докази.
У судовому засіданні 06.03.2026 проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -
В С Т А Н О В И В :
09 травня 2025 року між Державною установою "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" (покупець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Тереховою Катериною Вікторівною (продавець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу №120-К-25 (а.с. 5-10).
За умовами пункту 1.1 договору продавець зобов`язується продати і відвантажити ДК 021:2015:15110000-2 М`ясо (блоки із яловичини знежиловані першого сорту заморожені) (далі - товар) в обсязі, за адресами Територіальних уповноважених представників покупця та у терміни (строки), визначені у рознарядці (додаток 1 до цього договору), а покупець - забезпечити приймання та оплату товару за цінами, згідно з умовами цього договору: блоки із яловичини знежиловані першого сорту заморожені, у кількості 53 360,00грн, за ціною 159,00грн, загальною вартістю 8 484 240,00грн.
Обсяг закупівлі товару може бути зменшений залежно від фінансування бюджетних видатків (п. 1.2 договору).
Продавець повинен поставити покупцю товар, що є харчовим продуктом, безпечність та якість якого відповідає вимогам законодавства про безпечність та якість харчових продуктів, а також ГСТУ 46.019-2002 (для блоків із яловичини знежилованих першого сорту заморожених), умовам цього Договору і підтверджена документами, що підтверджують безпечність та якість товару (оригінал або копія, завірена печаткою продавця), відповідно до чинного законодавства (роз`яснення щодо документів, які підтверджують безпечність та якість товару, визначені у додатку 2 до цього договору). Маса шматків у блоці не менше 200г (п. 2.1 договору).
Згідно пункту 3.1 договору ціна цього договору становить 8 484 240,00грн (вісім мільйонів чотириста вісімдесят чотири тисячі двісті сорок гривень 00коп.), у тому числі обов`язкові податки та збори. Ціна договору включає в себе вартість самого товару, його упаковки, маркування, доставки на умовах договору, передачі, усі податки та збори, що сплачуються або мають бути сплачені щодо поставки товару
Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Збільшення ціни на товар не допускається (п. 3.2, 3.3 договору).
Розрахунок за цим договором проводиться шляхом оплати товару покупцем за фактом поставки товару протягом 90 (дев`яноста) календарних днів з дати отримання товару на склад Територіального уповноваженого представника покупця у міру надходження бюджетних коштів на підставі рахунків-фактур продавця, належним чином оформлених накладних, актів приймання та підтвердження якості товару відповідно до Протоколу випробувань продукції (п. 4.1 договору).
Згідно пункту 4.3 договору датою отримання товару є дата, зазначена в накладній, з урахуванням вимог пункту 2.5. договору.
Поставка товару здійснюється окремими партіями в обсязі, за адресами Територіальних уповноважених представників покупця та у терміни (строки), визначені у рознарядці (додаток 1 до цього договору), продавець повинен здійснити поставку товару у повному обсязі до 15 травня 2025 року включно. Після закінчення строку дії договору, який визначений пунктом 10.1 договору, покупець не приймає товар. Оплата за такий товар не здійснюється (п. 5.1 договору).
Продавець здійснює поставку товару на умовах DDР (згідно Інкотермс 2010) за адресами, що вказані у рознарядці (додаток 1 до цього договору). За погодженням між сторонами обсяги та адреси поставки можуть бути змінені (п. 5.2, 5.3 договору).
Моментом поставки товару визначається момент передачі товару від представника продавця Територіальному уповноваженому представнику покупця (п. 5.6 договору).
Згідно пункту 6.1 договору покупець зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати за товар, що постачається, згідно з умовами цього договору; організувати приймання товару відповідно до розділів 2 та 5 цього договору, у тому числі надати право (уповноважити) Територіальним уповноваженим представникам покупця на приймання товару.
Покупець має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір у разі, якщо станом на 16 травня 2025 року поставлено менше 50 % загального обсягу закупівлі, повідомивши про це продавця не менше ніж за 3 (три) календарних дні до розірвання договору. При цьому, у разі дострокового в односторонньому порядку розірвання покупцем договору, продавець не звільняється від відповідальності, визначеної розділом 7 договору (п. 6.2.4 договору).
Згідно пункту 6.3 договору продавець зобов`язаний: забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам, установленим розділом 2 цього договору; забезпечити своєчасну поставку товару у відповідному обсязі за адресами згідно з рознарядкою (додаток 1 до цього договору); забезпечити надання на оплату документів, оформлених належним чином, протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання товару; нести всі ризики втрати чи пошкодження товару до моменту здійснення його поставки.
В пункті 7.1 договору сторони визначили, що:
- поставкою товару вважається, що продавець поставив покупцю в обумовлений в договорі (рознарядці (додаток 1 до цього договору)) термін (строк) товар, в обсязі та за цінами, що передбачено умовами цього договору;
- недопоставкою товару вважається непоставка продавцем загального обсягу товару або його частини, який визначено цим договором, під час строку дії договору або у випадку розірвання договору з підстав, визначених пунктом 6.2.4 договору, або відмову продавця здійснити поставку товару;
- порушенням строків поставки товару є поставка продавцем частини або повної партії товару з порушенням термінів (строків), визначених в договорі.
У випадку порушення термінів (строків) поставки товару відповідно до умов договору (у тому числі термінів (строків) заміни неякісного товару), зазначених у пунктах 2.4, 5.1, 5.8, 5.12 цього договору, продавець сплачує покупцю пеню, яка обраховується із вартості непоставленого в строк товару в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день затримки, а у разі прострочення понад 7 (сім) календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 10% вартості непоставленого в строк товару (п. 7.2 договору).
У випадку недопоставки товару в обсязі, передбаченому договором, продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 25% вартості непоставленого товару (п. 7.3 договору).
Сплата штрафних санкцій за порушення умов договору, а також відшкодування збитків не звільняють сторону, що порушила умови договору, від виконання зобов`язань за цим договором (п. 7.6 договору).
Відповідно до пункту 10.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 15 червня 2025 року включно, а в частині здійснення оплати за поставлений товар - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.
Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.
Матеріали справи не містять доказів того, що спірний договір визнавався недійсним у судовому порядку.
В додатку 1 до договору №120-К-25 від 09.05.2025 "Рознарядка на поставку блоків із яловичини знежилованих першого сорту заморожених Територіальним уповноваженим представникам покупця" зазначено: Територіальні уповноважені представники покупця, кількість виділених кілограмів, адреси, а також термін (строк) поставки товару з 09.05.2025 по 15.05.2025 (а.с. 11).
В додатку 2 до договору №120-К-25 від 09.05.2025 зазначено "Роз`яснення щодо документів, які підтверджують безпечність та якість товару" (а.с. 11 на звороті).
На виконання умов договору №119-К-25 від 09.05.2025 ФОП Терехова К.В. поставила позивачу обумовлений договором товар на загальну суму 8 484 240,00грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними:
№12 від 26.05.2025, блоки у кількості 10 650кг, на суму 1 693 350,00грн;
№13 від 30.05.2025, блоки у кількості 3 760кг, на суму 597 840,00грн;
№15 від 26.05.2025, блоки у кількості 2 680кг, на суму 426 120,00грн;
№14 від 30.05.2025, блоки у кількості 4 190кг, на суму 666 210,00грн;
№17 від 30.05.2025, блоки у кількості 620кг, на суму 98 580,00грн;
№19 від 27.05.2025, блоки у кількості 9 280кг, на суму 1 475 520,00грн;
№21 від 30.05.2025, блоки у кількості 2 300кг, на суму 365 700,00грн;
№22 від 30.05.2025, блоки у кількості 1 400кг, на суму 222 600,00грн;
№23 від 30.05.2025, блоки у кількості 810кг, на суму 128 790,00грн;
№24 від 30.05.2025, блоки у кількості 280кг, на суму 44 520,00грн;
№26 від 30.05.2025, блоки у кількості 2 460кг, на суму 391 140,00грн;
№20 від 26.05.2025, блоки у кількості 3 470кг, на суму 551 730,00грн;
№25 від 30.05.2025, блоки у кількості 2 090кг, на суму 332 310,00грн;
№16 від 31.05.2025, блоки у кількості 7 360кг, на суму 1 170 240,00грн;
№18 від 30.05.2025, блоки у кількості 2 010кг, на суму 319 590,00грн (а.с. 27-41).
Видаткові накладні містять посилання на договір №120-К-25 від 09.05.2025, підписи сторін скріплені печаткою підприємства.
Позивач зазначає, що в порушення умов договору відповідач свої зобов`язання щодо поставки виконав не своєчасно.
Державна установа "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" перерахувала на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 8 484 240,00грн, що підтверджується платіжними інструкціями:
№1594 від 17.06.2025 на суму 128 790,00грн; №1595 від 17.06.2025 на суму 44 520,00грн;
№1596 від 17.06.2025 на суму 98 580,00грн; №1639 від 20.06.2025 на суму 597 840,00грн;
№1641 від 20.06.2025 на суму 666 210,00грн; №1643 від 20.06.2025 на суму 551 730,00грн;
№1638 від 20.06.2025 на суму 1 693 350,00грн; №1645 від 20.06.2025 на суму 222 600,00грн;
№1720 від 24.06.2025 на суму 1 475 520,00грн; №1721 від 24.06.2025 на суму 426 120,00грн;
№1722 від 24.06.2025 на суму 365 700,00грн; №1723 від 24.06.2025 на суму 391 140,00грн;
№1972 від 02.07.2025 на суму 1 170 240,00грн; №1973 від 02.07.2025 на суму 332 310,00грн;
№3089 від 05.09.2025 на суму 319 590,00грн (а.с. 12-26).
У липні 2025 року позивач звернувся до відповідача з претензією за вих. № ГД ДКВС-2693/3 ГД/2025 від 08.07.2025, відповідно до п. 7.2 договору нараховано пеню та штраф у розмірі 937 464,72грн, який необхідно сплатити у строк до 22.07.2025 (а.с. 42-43).
Позивач просить стягнути з відповідача суму штрафних санкцій у розмірі 937 464,72грн, з яких пеня у розмірі 89 040,72грн та штраф 10% у розмірі 848 424,00грн, що і є причиною виникнення спору.
Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору купівлі-продажу, строк дії договору, умови поставки, факт поставки, загальна ціна, докази оплати, наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.
Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.
За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина перша статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст.530 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Господарським судом встановлено, що відповідно до пункту 5.1 договору продавець повинен здійснити поставку товару у повному обсязі до 15 травня 2025 року включно, відповідно до рознарядки термін поставки товару з 09.05.2025 по 15.05.2025.
Відповідач у встановлені строки свої зобов`язання по оплаті не виконав.
Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).
В пункті 7.2 договору визначено, що у випадку порушення термінів (строків) поставки товару відповідно до умов договору (у тому числі термінів (строків) заміни неякісного товару), зазначених у пунктах 2.4, 5.1, 5.8, 5.12 цього договору, продавець сплачує покупцю пеню, яка обраховується із вартості непоставленого в строк товару в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день затримки, а у разі прострочення понад 7 (сім) календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 10% вартості непоставленого в строк товару.
У зв`язку з порушенням виконання відповідачем обов`язку з поставки товару за договором, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача штрафні санкції у розмірі 937 464,72грн, з яких пеня у розмірі 89 040,72грн за період з 16.05.2025 до 30.05.2025 та штраф 10% у розмірі 848 424,00грн (розрахунок здійснений по кожній видатковій окремо).
Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд зазначає, що розрахунок виконано позивачем арифметично вірно, та у відповідності до умов договору, обставин справи та вимог закону, відповідно, вимоги про стягнення пені у розмірі 89 040,72грн та штрафу у розмірі 848 424,00грн є обґрунтованими.
Разом з тим, відповідач просить зменшити штрафні санкції на 75 відсотків від заявленої суми.
Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України (чинний на дату виникнення спірних відносин) у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина третя статті 551 Цивільного кодексу України).
При цьому чинне законодавство України не містить переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням усіх конкретних обставин справи в їх сукупності.
Зі змісту зазначених правових норм убачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо. Тлумачення вказаних норм свідчить, що закон не передбачає вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них.
Таку правову позицію викладено у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 15.02.2018 у справі № 467/1346/15-ц, від 04.04.2018 у справі № 367/7401/14-ц та від 26.09.2018 у справі №752/15421/17. Обидва кодекси містять норми, які дають право суду зменшити розмір обрахованих за договором штрафних санкцій, але ГК України вказує на неспівмірність розміру пені з розміром збитків кредитора, як на обов`язкову умову, за наявності якої таке зменшення є можливим, тоді як ЦК виходить з того, що підставою зменшення можуть бути й інші обставини, які мають істотне значення (п. 28 постанови Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 916/878/20).
Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 убачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватися на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.
Наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі № 917/791/18.
Отже, за своєю правовою природою штрафні санкції є засобами стимулювання боржника до належного виконання свого обов`язку.
З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.
За приписом частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Надаючи оцінку розміру заявлених до стягнення пені та штрафу, суд приймає до уваги те, що докази негативних наслідків, збитків позивача від порушення відповідачем грошового зобов`язання в матеріалах справи відсутні.
Разом з тим, викладені обставини, з урахуванням правової природи неустойки та її стимулюючого значення для виконання договірних зобов`язань дозволяють дійти висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення штрафу та пені.
Визначаючи їх розмір, що підлягає стягненню на користь позивача, суд керується також нормативними приписами статті 3 Цивільного кодексу України, згідно з якою одними із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.
За частинами першою, третьою статті 13 цього Кодексу цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.
Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Отже, цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватися на засадах справедливості, добросовісності, розумності.
Згідно з частиною першою статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
За вказаних обставин, враховуючи повне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки в межах строку дії договору та незначне прострочення виконання зобов`язання, враховуючи відсутність у справі доказів понесення позивачем збитків внаслідок прострочення виконання відповідачем поставки замовленого товару, дотримуючись принципу збалансованості інтересів сторін, розумності та справедливості, суд доходить висновку, що обґрунтованим та справедливим буде зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу на 50%, а саме з 848424,00грн до 424212,00грн та пені з 89040,72грн до 44520,36грн.
Суд зазначає про неможливість більшого зменшення розміру неустойки. Порушення строків поставки має місце. Відповідач не довів допустимими доказами наявності обставин, які б суттєво перешкоджали виконати зобов`язання у визначений договором строк. За таких обставин подальше зменшення штрафних санкцій зможе привести до втрати неустойкою своїх функцій, що є недопустимим.
Відповідно до частини першої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача пеню в розмірі 44520,36грн та штраф у розмірі 424212,00грн.
При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 11 249,58грн, що підтверджується платіжною інструкцією №6481 від 23.12.2025. Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджено випискою (а.с. 48,51).
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача у сумі 11 249,58грн.
Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" до Фізичної особи-підприємця Терехової Катерини Вікторівни про стягнення 937 464,72грн - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Терехової Катерини Вікторівни (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" (ідентифікаційний код 41220556; вул. Святошинська, буд. 27, м. Київ, 03115) пеню у розмірі 44520,36грн (сорок чотири тисячі п`ятсот двадцять гривень 36коп.), штраф 10% у розмірі 424212,00грн (чотириста двадцять чотири тисячі двісті дванадцять гривень 00коп.) та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 11 249,58грн (одинадцять тисяч двісті сорок дев`ять гривень 58коп.).
У решті позовних вимог - відмовити.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено – 06.03.2026 

Суддя Н.М. Євстигнеєва