Заводський районний суд м. Запоріжжя 

Справа № 336/7810/25
Провадження №: 2/332/317/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого – судді Сінєльніка Р.В., при секретарі – Васильченко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» ( місцезнаходження: 01133, м. Київ, бул.Лесі Українки, 26, офіс 407) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :

15.08.2025 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в особі представника Корнійчук Д.Д. через систему «електронний суд звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.07.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 , за допомогою веб-сайту (credоs.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1418-1387, який разом з Правилами відкриття кредитної лінії , Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов кредитного договору № 1418-1387 від 06.07.2024 року відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 15000,00 грн., строк кредитування 365 днів, тип процентної ставки- фіксована , базовий період 21 днів, знижена % ставка - 1,50 % в день, стандартна % ставка 1,50 % в день за кожен день користування кредитом, застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору та 1,18% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору. Дата повернення кредиту 05.07.2025. Також Додатковою угодою №1 від 17.07.2024 до Договору про відкриття кредитної лінії №1418-1387 від 06.07.2024 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 5000,00 гривень. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору та додаткові кредитні кошти відповідно до додаткової угоди №1 . Відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому станом на18.07.2025 року за нею утворилась заборгованість в розмірі 113952,00 грн. Разом з тим кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 14738,50 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 99213,50 грн. Враховуючи вищезазначене позивач просить стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, в розмірі 99213,50 грн. , з яких : прострочена заборгованість за кредитом 20000,00грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 79213,50 грн., а також понесені судові витрати по справі.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21.08.2025 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано для розгляду за підсудністю до Заводського районного суду м.Запоріжжя.
Ухвалою судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 04.09.2025 року дану справу прийнято до провадження та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи. 
28.11.2025 року через систему «Електронний суд» представник відповідача адвокат Шелудько О.О. надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відмовити у повному обсязі, оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис на документах належить саме відповідачу. Також, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачу згідно вказаного спірного договору та додаткової угоди. Водночас, розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, на думку представника відповідача, не є первинними документами, в розумінні чинного законодавства, що підтверджували б отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу за вказаним кредитним договором. Крім того зазначає, що позовна вимога, що полягає у стягненні заборгованості за нарахованими відсотками за кредитним договором №1418-1387 від 06.07.2024 року є неспівмірною, оскільки суперечить принципам розумності та добросовісності, а відтак є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. Також, у зв`язку із відсутністю в матеріалах справи первинних бухгалтерських документів, відсутня можливість перевірити як факт наявності заборгованості у відповідача, так і встановити її розмір. З огляду на зазначене, представник відповідача вважає, що позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки відсутні належні, допустимі та достатні докази, що підтверджують отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними.

Сторони в судове засідання не з`явились. Позивачем надано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 
Відповідач та його представник в судове засідання не з`ялися, про причини неявки суду не повідомили. Про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином. 
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06.07.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 , за допомогою веб-сайту (credоs.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1418-1387, який разом з Правилами відкриття кредитної лінії , Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов кредитного договору № 1418-1387 від 06.07.2024 року відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 15000,00 грн., строк кредитування 365 днів, тип процентної ставки- фіксована , базовий період 21 днів, знижена % ставка - 1,50 % в день, стандартна % ставка 1,50 % в день за кожен день користування кредитом, застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору та 1,18% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору. Дата повернення кредиту 05.07.2025. Також Додатковою угодою №1 від 17.07.2024 до Договору про відкриття кредитної лінії №1418-1387 від 06.07.2024 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових грошових коштів у кредит за договором та продовження строку кредитування /строку дії договору, на наступних умовах: кредитодавець зобов`язується надати позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. (п.2.1. додаткової угоди ); дата надання /видачі додаткових грошових коштів у кредит 17.07.2024(п.2.2. додаткової угоди ); після надання кредитодавцем позичальнику у кредит додаткових грошових коштів позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму грошових коштів у розмірі 20000,00 грн., яка складається з суми заборгованості за отриманим кредитом та суми додаткових грошових коштів , наданих позичальнику у кредит на підставі цієї додаткової угоди (п.2.3. додаткової угоди ); сторони домовились продовжити строк кредитування на 365 днів з дати укладення цієї додаткової угоди. З урахуванням цього строк кредитування за договором становить 376 днів, а строк дії договору виначається у порядку , передбаченому п. 12.7 Договору( п. 2.11. додаткової угоди ). 
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. 
На підтвердження надання коштів за кредитним договором, позивач надав довідку про перерахування суми кредиту, згідно з якою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» перерахувало на картковий рахунок відповідача грошові кошти в сумі 20000,00 грн за допомогою платіжної системи LiqPay.
Відповідач скористався кредитними коштами, але не виконує належним чином зобов`язання за договором, внаслідок чого, відповідно до наданого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розрахунку, заборгованість за договором № 1418-1387 від 06.07.2024 станом на 18.07.2025 становить 113952,00 грн, з яких: 20000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 93952,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Разом з тим, враховуючи Програму лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості відповідачу за нарахованими процентами у сумі 14738,50 грн., ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить стягнути з відповідача лише частину заборгованості, зокрема 99213,50 грн, з яких: 20000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 79213, 50 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Так, судом встановлено, що відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор А7952 для підписання кредитного договору № 1418-1387 від 06.07.2024 , на підтвердження ознайомлення з Правилами надання споживчих кредитів, з Паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №1418-1387 від 06.07.2024. Для підписання додаткової угоди відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор А1321. 
Відповідно до п. 15 постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03.11.2021 №113, договір, що укладається у вигляді електронного документа, підписується сторонами в порядку, визначеному законодавством України. Примірник такого договору споживача повинен містити кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу та/або кваліфіковану електронну печатку кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу, накладену уповноваженим працівником кредитодавця.
У розділі 13 «Реквізити сторін» договору №1415-1387 від 06.07.2024 зазначено, що договір підписано Заборовською Д.В. електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А7952 та кваліфікованим електронним підписом директора кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу.
У розділі 10 «Реквізити сторін» додаткової угоди договору №1418-1387 від 06.07.2024 зазначено, що додаткову угоду підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А1321 та кваліфікованим електронним підписом директора кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу.
За таких обставин, суд дійшов висновку про укладення договору №1418-1387 від 06.07.2024 та додаткової угоди до договору в електронній формі у спосіб, визначений законом, адже договір та додаткова угода до договору містять електронний підпис відповідача одноразовим ідентифікатором, що прирівнюється до власноручного підпису позичальника, та кваліфікований електронний підпис директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс» із кваліфікованою електронною позначкою часу, що повністю відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та засвідчує волю відповідача на укладення договору на погоджених умовах.
Поряд з цим суд зазначає, що без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариств за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір не був би укладений, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 09 лютого 2023 року у справі №640/7029/19, від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.
Своїм підписом на договорі відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати.
Згідно з пунктом 12.1 договору, цей договір та правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з правилами на веб-сайті Кредитодавця та у мобільному додатку , повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись умов цього договору, а тому добровільно та свідомо укладає цей договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.
Відповідно до умов розділу 4 Правил відкриття кредитної лінії, відповідач акцептував оферту (заповнюючи заявку на сайті товариства, добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків, зазначив інформацію про себе, реквізити банківської карти, на рахунок якої бажав отримати кредит, тим самим підтвердив своє ознайомлення, погодження і зобов`язання неухильно дотримуватися Правил.
Отже, між сторонами було укладено договір приєднання відповідно до ч. 1ст. 634 ЦК України.
Уклавши зазначений договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
Отже, факт укладення між сторонами договору №1418-1387 від 06.07.2024 та додаткової угоди від 17.07.2024 підтверджується належними та допустимими доказами та не спростовано відповідачем.
Водночас, суд відхиляє доводи представника відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву, щодо не надання позивачем доказів перерахування коштів за договором, з огляду на таке.
Так, згідно з укладеним між сторонами договору №1418-1387 від 06.07.2024 та додаткової угоди від 17.07.2024 , передбачено перерахування відповідачу коштів шляхом безготівкового переказу на його банківський рахунок.
На підтвердження надання коштів відповідачу за договором, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало довідку про перерахування суми кредиту №1418-1387 від 06.07.2024, а також інформацію, викладену у листі АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів Liq Pay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019, якою підтверджується ідентифікація платежу № 2485534261 за договором №1418-1387 від 06.07.2024 в сумі 15000,00 грн. та платежу №2490500684 за додатковою угодою від 17.07.2024 до договору №1418-1387 від 06.07.2024 в сумі 5000,00 грн., здійсненого на банківську картку НОМЕР_1 , яка згідно з договором, належить відповідачу та зазначено у ньому, як номер особистого електронного платіжного засобу у розділі 13 договору та у розділі 10 додаткової угоди . 
Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідач має доступ до свого банківського рахунку та картки, зазначеної в договорі, та мав можливість надати суду виписку із свого особового рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору, однак жодних доказів на спростування позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс», стороною відповідача не надано.
Отже, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд вважає, що позивачем надано належні та допустимі докази щодо укладення між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 договору про відкриття кредитної лінії №1418-1387 від 06.07.2024 та отримання кредиту в сумі 15000,00 грн. та додаткової угоди від 17.07.2024 та отримання кредиту в сумі 5000,00 грн. 
Водночас суд не бере до уваги доводи представника відповідача про відсутність доказів розміру заборгованості та документів первинної бухгалтерської документації, оформленої згідно до положень ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки позивач ТОВ «Укр Кредит Фінанс» здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема безготівковий переказ коштів без відкриття банківських рахунків, тобто не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність», а отже не може надати жодної інформації, що є банківською таємницею, зокрема отримання відповідачем картки, інформації про банківські операції по карті тощо. Разом з тим, відповідач не був позбавлений можливості самостійно отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування коштів за договором.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22.08.2023 у справі № 910/14570/21, факт здійснення господарської операції може підтверджуватися не лише первинними документами, а й іншими доказами у їх сукупності, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини надання послуг.
Щодо вимог про стягнення заборгованості по нарахованим процентам, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до ч. 2ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Позивач, пред`явивши вимогу про стягнення заборгованості, просив, крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути також заборгованість за нарахованими відсотками. У розрахунку заборгованості зазначено, що станом на 18 липня 2025 року сукупна сума заборгованості ОСОБА_1 за відсотками у період з 06 липня 2024 року по 18 липня 2025 року становить 93952,00 грн.(а.с.39-40).
У позовній заяві позивач зазначив, що кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», зокрема, часткове списання заборгованості за нарахованими відсотками на суму 14738,50 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості в розмірі 99213,50 грн.( а.с. 6).Отже, остаточно позивач просив стягнути, крім тіла кредиту у розмірі 20 000,00 грн, заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 79213,50 грн. (а.с.2-8).
Суд звертає увагу, що відповідач, як пересічний споживач кредитних послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не зміг ефективно здійснити свої права бути поінформованою про дійсні умови кредитування ТОВ «Укр Кредит Фінанс»,які викладені в декількох значних за об`ємом документах, які не містять прозорості та зрозумілості, зокрема щодо дійсного періоду та розміру нарахувань за кредитом. А тому на думку суду, укладення договору перетворюється на непомірний тягар для відповідача як споживача та джерело отримання невиправданих прибутків кредитором.
Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у ч.3 ст.509 та чч.1,2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Відповідно до п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюють на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.
Крім того, з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.
Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абз.3 пп.3.2 п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).
Окрім цього, як зазначено в рішенні Конституційного суду України від 11 липня 2013року № 7-рп/2013, у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст. 3, ч.3 ст. 509 та ч.1-2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити.
Застосовуючи дану норму, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення.
У цьому рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками фізичними особами.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).
Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб.
В кредитному договорі було визначено, що стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день за кожен день користування кредитом, застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору та 1,18% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Нарахування процентів за користування кредитом нараховується на залишок неповерненої суми. 
На переконання суду, зазначена умова договору про нарахування відсотків є непропорційно високою, що призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальнику, суперечить нормам ЗУ «Про захист прав споживачів», що підтверджується правовими висновками Верховного Суду, які викладені в постановах №132/1006/19 від 07.10.2020, 910/719/19 від 19.05.2020 та №363/1834/17 від 13.07.2022 та №910/12876/19 від 01.06.2021.
Також, відповідно до постанови Великої палати Верховного Суду від 18 березня 2020року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.
Відповідно до пункту 8.38 зазначеної постанови з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика палата Верховного Суду дійшла до висновку, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу так і процентів річних як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
Застосовуючи аналогію та враховуючи те, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у заявленому розмірі не є співрозмірною сумі кредиту за договором про відкриття кредитної лінії, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, суд дійшов висновку про зменшення розміру процентів за вказаним договором до розміру отриманих відповідачем кредитних коштів до суми 20000,00 гривень.
Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в загальній сумі 40000,00 грн. , яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20000,00 грн. та заборгованості за процентами в розмірі 20000,00 грн. 
Крім того , відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, - 

УХВАЛИВ :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» – задовольнити частково .
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» ( ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бул.Лесі Українки, 26, офіс 407) заборгованість за кредитним договором № 1418-1387 від 06.07.2024 року в розмірі 40000,00 грн. з яких : заборгованість за тілом кредиту – 20000,00 гривень; заборгованість за процентами в розмірі 20000,00 грн. та судові витрати в розмірі 968,96 грн. судового збору. 
В іншій частині позовних вимог- відмовити 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя       Р.В.Сінєльнік