Справа № 455/437/26
Провадження № 2/455/434/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

24 квітня 2026 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Івасенко С.М.,
секретаря судового засідання Бобельської Н.М.,
учасники справи - не з`явилися
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “НОВИЙ КОЛЕКТОР” до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю “НОВИЙ КОЛЕКТОР” (далі – позивач, новий кредитор) звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі – відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 05.05.2019-100001933 від 05.05.2019 (далі – кредитний договір) у розмірі 10680 грн. та судові витрати. 
Свої вимоги мотивує тим, що 05.05.2019 року відповідач уклав кредитний договір з Товариством з обмеженою відповідальністю “Споживчий центр” (надалі - кредитор). Кредитор свої обов`язки виконав – надав кредит. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання, визначені кредитним договором, не виконав , що є підставою для стягнення заборгованості в судовому порядку. При цьому, кредитор відступив право вимоги за кредитним договором позивачу, який і набув право вимоги.

12 березня 2026 року суд відкрив провадження у справі та постановив слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Одночасно з відкриттям провадження у справі суд відмовив у витребувані певних доказів з підстав викладених в ухвалі про відкриття провадження у справі від 12.03.2026 року. 
Судове засідання, призначене на 31.03.2026 рік, суд відклав на 24.04.2026 рік, оскільки це була перша неявка відповідача, повідомленого належним чином, і який не проінформував суд про причини неявки. Відзиву не подав.
В судове засідання, призначене на 24.04.2026 рік, сторони не з`явилися.
Позивач повідомлений про дату та час судового засідання через електронний суд.
В позовної заяви ( в мотивувальній та прохальній частинах) містилося прохання про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача та погодження на ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач викликався до суду шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті суду 31.03.2026 року, оскільки попередня судова повістка повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» з приміткою »не проживає» (трекінг R067122788366). Повідомити відповідача про судові засідання смс інформуванням на номер телефону, який зазначений в позовній заяві не вдалося у зв`язку з неправильним його зазначенням.

Суд вважав, що вжив всі можливі заходи для забезпечення права учасників справи бути повідомленими про дату, час і місце розгляду справи та брати особисту участь в судових засіданнях. 
Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши докази та здійснивши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також проаналізувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

05.05.2019 року кредитор та відповідач уклали кредитний договір, за яким відповідач мав отримати кредитні кошти у розмірі 6000,00 грн. на строк 14 днів з дати його надання. Дата надання/видачі кредиту – 27.04.2024 рік. Плата за користування кредитними коштами становила 1 680 грн. 00 коп, що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка). Сума кредиту в розмірі 6 000 грн. 00 коп. та проценти в розмірі 1 680 грн. 00 коп. Мали бути сплачені до 18.05.2019 включно. У випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобов`язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом (п.5.4.). Договір набирав чинності з дати отримання кредитором у інформаційній системі кредитора від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитора на номер телефону позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитора. Цей договір діяв протягом 28 днів Закінчення строку договору не звільняв сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (8.1.).

Укладений між кредитором і відповідачем кредитний договір складався з пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки до кредитного договору № 05.05.2019-100001933 від 05.05.2019, підтвердження укладення кредитного договору № 05.05.2019-100001933 від 05.05.2019. За своєю правовою природою укладений договір є договором про споживчий кредит.

Відповідач підписав договір електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором 2Z655) 05.05.2019 року. Відповідач взяв на себе зобов`язання повернути в передбачені договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші передбачені платежі на умовах, визначених кредитним договором.

Кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується квитанцією №144633078 від 05.05.2019 року, платник ТОВ`Споживчий центр», призначення платежу - видача за договором № 05.05.2019-100001933 ( іноземною мовою), сума - 6000,00 грн, карта отримувача - НОМЕР_1 .

29 лютого 2024 року кредитор та позивач уклали договір факторингу № 290224-11, за яким новий кредитор мав сплатити загальну ціну продажу, визначену цим договором, а кредитор зобов`язався відступити кредитору права вимоги за кредитним договором. З дати відступлення права вимоги позивач ставав виключним та єдиним кредитором за кредитним договором та набуває всіх прав за ним ( 2.1.). Право вимоги переходить до нового кредитора після підписання сторонами відповідного переліку акта прийому-передачі переліку ( п.2.4.). В цей же день кредитор та новий кредитор підписали акт прийому-передачі переліку №1 від 29.02.2024 року до договору факторингу № 290224-11 від 29.02.2024 року. 04.03.2024 року новий кредитор сплатив фінансування, що підтверджується копією платіжної інструкції № 627. Право вимоги за кредитним договором, стягнення заборгованості за яким, є предметом розгляду у цій справі позивач набув 29.02.2024 року, що підтверджується копією переліку №1 від 29.02.2024 року ( рядок 29680), та яка становила 10680,00 грн, з яких 6000,00 грн – сума основного зобов`язання, 1680,00 грн – проценти та 3000,00 грн – сукупна сума неустойки ( пеня, штраф). 

Позивач зробив власний розрахунок заборгованості за кредитним договором, який підтверджує заборговані сумі, розраховані попереднім кредитором, та складала 10680,00 грн, з яких 6000,00 грн – сума основного зобов`язання, 1680,00 грн – проценти та 3000,00 грн –штраф. Відповідач жодних погашень на користь позивача не здійснював.

Із встановлених обставин вбачається, що спір виник щодо заборгованості, яка утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі споживчого кредиту, що врегульовано статтею 1054 ЦК України із врахуванням Законів України »Про споживче кредитування» та «Про електронну комерцію».
Відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису, що відповідає положенням та абзацу другого частини другої статті 639 ЦК. Вказану позицію детально розкрив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України.
Необхідність виконання належним чином взятих на себе зобов`язань, обов`язковість договору і наслідки не виконання зобов`язання передбачені статтями 525, 526, 530 , 610, 611 ЦК.
У порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.
В свою чергу, відповідач не надав доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань або/чи які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.

Водночас, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань Вказану позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 462/5025/20 (провадження № № 61-11608св22), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК.
Суд погоджується із розрахованою сумою заборгованості по тілу кредиту та процентам, оскільки відповідач не надав доказів щодо їх повного чи часткового погашення, а здійснений розрахунок відповідає умовам кредитного договору.
У наданій позивачем карточці субконто, яка сформована кредитором на підставі бухгалтерського обліку по кредитному договору, міститься інформація про відступлення позивачу права вимоги лише за кредитом та процентами та не містить даних , що кредитор нарахував штраф відповідно до умов кредитного договору, натомість інформація про відступлення права вимоги за штрафом міститься тільки в переліку №1 від 29.02.2024 року до договору факторингу № 290224-11 від 29.02.2024 року та суперечить даним бухгалтерського обліку самого кредитора.
Крім того, суд вважає недоведеним розмір заборгованості по штрафу в сумі 3000,00 грн, оскільки із наявних в матеріалах справи доказів, зокрема довідки субконто та довідки про розмір простроченої заборгованості всупереч ч.2 ст. 549, ч.2 ст. 551 ЦК України та п.11 ч.1 ст. 12 Закону України »Про споживче кредитування» ( в редакції Закону станом на день укладення кредитного договору) не вбачається механізму (способу) нарахування зазначеної суми штрафу та його конкретного розміру ( чіткий розмір відсотків), а пункт 5.4 договору передбачав нарахування штрафу в розмірі який щодня мав зростати на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання, але не передбачав протягом якого строку мав зростати і до якого розміру , та від якої суми нараховуватися. Водночас ч.3 ст. 21 Закону України »Про споживче кредитування» встановлює максимальну сукупну суму неустойки( штраф, пеня), а не її розмір, що не дає можливості суду перевірити правильність розрахунку нарахованого штрафу та права кредитора на максимально встановлену законом суму ( а не розмір) штрафу. 
А тому у стягненні штрафу у розмірі 3000,00 грн слід відмовити.
Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 7680,00 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту - 6000 грн та по процентам – 1680,00 грн. 

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено 2662,40 грн судового збору та 190,98 грн за скерування відповідачу позовної заяви з додатками цінним листом з описом вкладення, що підтверджується копією квитанції №1967111 від 10.03.2026 року ТОВ`ЕПоштова служба`Е-ПОСТ», тобто здійснив витрати, які пов`язані з розглядом справи.
Позовні вимоги задоволені частково в розмірі 7680,00 грн, що становить 71,91 % (7680,00 х 100 %/10680,00), а тому судовий збір та витрати, які пов`язані з розглядом справи, потрібно покласти на відповідача у пропорційному розмірі: 1914,53 грн. – судовий збір, 137,33 грн – поштових витрат.
Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, 
У Х В А Л И В:
Товариства з обмеженою відповідальністю “НОВИЙ КОЛЕКТОР” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “НОВИЙ КОЛЕКТОР” заборгованість за кредитним договором № 05.05.2019-100001933 від 05.05.2019 року у розмірі 7680 грн 00 коп (сім тисяч шістсот вісімдесят гривень 00 коп).
В задоволені позовних вимог про стягнення штрафу в розмірі 3000,00 грн відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “НОВИЙ КОЛЕКТОР” судові витрати, що становлять 1914 грн 53 коп. (одну тисячу дев`ятсот чотирнадцять гривень 53 копійок) судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “НОВИЙ КОЛЕКТОР” судові витрати, що становлять 137 грн 33 коп. (сто тридцять сім гривень 33 копійок) поштових витрат.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено та підписано 24 квітня 2026 року.
Учасники справи:
позивач: Товариств з обмеженою відповідальністю “НОВИЙ КОЛЕКТОР”, адреса місцезнаходження: 01133, місто Київ, вул.Алмазова Генерала, будинок 13 , офіс 601, код юридичної особи в ЄДР 43170298.
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя С.М. Івасенко