ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 березня 2026 року м. Житомир  справа № 240/24385/25 
категорія 112010203
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Семенюка М.М., 
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
встановив:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення мінімального розміру пенсії (18888) з 01 березня 2025 року - на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01.03.2025 індексацію пенсії ОСОБА_1 по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачену частиною третьою статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом збільшення мінімального розміру пенсії (18888) з 01 березня 2025 року - на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році.
В обґрунтування позову зазначає, що 21.08.2025 Позивач звернувся до Відповідача із заявою щодо проведення індексації пенсії шляхом збільшення мінімального розміру пенсії ( 18888 грн) на коефіцієнт індексації 1,115, однак листом від 19.09.2025 Відповідач повідомив про відсутність підстав для перерахунку пенсії, що позивач вважає відмовою, з якою не погоджується; вважає, що розмір індексації пенсії позивача згідно постанови Кабінету Міністрів України №209 від 25.02.2025 складає 1500,00 грн.
Ухвалою від 27.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову та зазначив, що рішенням суду від 08.04.2025 у справі №240/933/25 зобов`язань щодо проведення та виплати індексації пенсії позивачу не покладалось; пенсія позивачу визначена у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком (18888,00 грн) на виконання вказаного рішення суду; право особи на призначення/перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший реалізується шляхом подання заяви та необхідних документів, як це передбачено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі – Порядок); Позивачем заява, визначеного зразка про перерахунок пенсії, з усіма долученими документами, не надавалася, офіційної відмови Позивач не отримував, а отримав роз`яснення; відповідь надана листом від 19.09.2025 № 31761-29904/П-02/8-0600/25; пенсія по інвалідності, призначена у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, не підлягає індексації за правилами статті 42 Закону № 1058-IV та постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 « Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», оскільки вона визначалась не із середньої заробітної плати, а з розміру мінімальної пенсії.
Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи:
- позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності, передбачену ч. 3 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі – Головне управління) позивачу з 18.11.2024 проведено перерахунок пенсії відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України» «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, визначених Законом України «Про Державний бюджет України на відповідний рік» і визначений мінімальний розмір пенсії 18888 грн;
- позивач через свого представника адвоката Дзись А.Р. звернувся до відповідача із заявою від 21.08.2025 (вх. № 29904/П-0600-25 від 29.08.2025), в якій просив провести з 01.03.2025 індексацію пенсії шляхом збільшення мінімального розміру пенсії 18888 грн на коефіцієнт збільшення 1,115;
- на вказану заяву відповідач надав відповідь листом від 19.09.2025 № 31761-29904/П-02/8-0600/25, підписаним заступником начальника Головного управління, в якій повідомив про виконання рішення суду у справі №240/933/25 та звернув увагу, що вказаним рішенням суду зобов`язань щодо проведення та виплати індексації пенсії призначеної на виконання рішення суду не покладалось.
Вважаючи вказаний лист відповідач відмовою в індексації пенсії, позивач звернувся до суд з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Позивач звертався до відповідача із заявою від 02.07.2025 для того, що той здійснив йому індексацію пенсії.
Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІІ), розміри пенсії, передбачені частиною третьою цієї статті, починаючи з 2022 року щороку з 1 березня індексуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до підпункту з пункту 2 постанови КМ України від 25.02.2025 № 209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році" з 1 березня 2025 р. розміри пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачені частиною третьою статті 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, підвищені відповідно до підпункту 3 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. № 185 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році” (Офіційний вісник України, 2024 р., № 24, ст. 1525), підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови.
Предметом спору є дії відповідача щодо не проведення позивачу індексації пенсії по інвалідності, передбаченої ч. 3 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за його заявою від 21.08.2025, поданою уповноваженому органу для забезпечення реалізації права позивача на індексацію пенсії.
Закон України від 17 лютого 2022 року № 2073-IX "Про адміністративну процедуру" (далі - Закон № 2073-IX) регулює відносини органів Пенсійного фонду їх посадових осіб з пенсіонерами щодо розгляду і вирішення заяв пенсіонера щодо забезпечення реалізації права, свободи чи законного інтересу пенсіонера, розгляд якої здійснюється відповідачем.
При цьому суд звертає увагу відповідача, що вищевказана заява позивача повинна розглядатися відповідно до Закону № 2073-IX, а не Закону України "Про звернення громадян", який регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів та забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2073-IX, цей Закон регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів.
В статті 2 Закону № 2073-IX зазначено:
"1. У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
1) адміністративний орган - орган виконавчої влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадова особа, інший суб`єкт, який відповідно до закону уповноважений здійснювати функції публічної адміністрації;
2) адміністративна справа (далі - справа) - справа, що стосується публічно-правових відносин щодо забезпечення реалізації права, свободи чи законного інтересу особи та/або виконання нею визначених законом обов`язків, захисту її права, свободи чи законного інтересу, розгляд якої здійснюється адміністративним органом;
3) адміністративний акт - рішення або юридично значуща дія індивідуального характеру, прийняте (вчинена) адміністративним органом для вирішення конкретної справи та спрямоване (спрямована) на набуття, зміну, припинення чи реалізацію прав та/або обов`язків окремої особи (осіб);
4) адміністративне провадження - сукупність процедурних дій, що вчиняються адміністративним органом, і прийнятих процедурних рішень з розгляду та вирішення справи, що завершується прийняттям і, в необхідних випадках, виконанням адміністративного акта;
5) адміністративна процедура - визначений законом порядок розгляду та вирішення справи".
В статті 27 Закону № 2073-IX зазначено:
"1. Учасником адміністративного провадження є:
1) особа, питання про право, свободу чи законний інтерес або обов`язок якої вирішується в адміністративному акті (адресат), у тому числі:
а) особа, яка з метою забезпечення реалізації свого права, свободи чи законного інтересу або виконання нею визначеного законом обов`язку звертається до адміністративного органу із заявою про прийняття адміністративного акта (заявник)".
Суд вертає увагу, що позивач фактично звертався до відповідача із заявою про прийняття адміністративного акта (рішення або юридично значущої дії індивідуального характеру про проведення індексації пенсії шляхом збільшення мінімального розміру пенсії 18888 грн на коефіцієнт збільшення 1,115).
Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону № 2073-IX, особа може брати участь в адміністративному провадженні особисто та/або через представника; особа не має права брати участь в адміністративному провадженні або у вчиненні окремих процедурних дій через її представника у разі, якщо законом передбачена особиста участь такої особи.
Враховуючу вказану норму, суд вважає недоречним посилання відповідача на те, що адвокат не належить до кола тих осіб, які б могли бути законним представником позивача при зверненні до органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії.
Як встановлено судом заява позивача від 21.08.2025 подана з дотриманням вимог статей 40, 41 Закону № 2073-IX. 
При цьому суд звертає увагу, що посилання відповідача на Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 є недоречним, оскільки в даному випадку слід керуватися Законом № 2073-IX.
Підпунктом 1 ч. 1 ст. 46 Закону № 2073-IX передбачено, що адміністративне провадження розпочинається з дня отримання заяви компетентним адміністративним органом.
Тобто відповідач отримавши заяву позивача повинен був розпочати адміністративне провадження і розглянути справу не вчинивши цього вчинив протиправно. 
За результатами розгляду справи адміністративний орган у межах своїх повноважень приймає адміністративний акт ( ч.1 ст. 69 Закону № 2073-IX).
Форма та зміст адміністративного акту передбачені статтями 70-72 Закону № 2073-IX. 
Як вбачається з листа відповідач від 19.09.2025 № 31761-29904/П-02/8-0600/25, він не є адміністративним актом.
Таким чином враховуючи викладене, встановлені обставини справи, суд дії відповідача щодо неналежного розгляду заяви позивача від 21.08.2025 (вх. № 29904/П-0600-25 від 29.08.2025) визнає протиправними та для захисту праві та інтересів позивача зобов`язує відповідача розглянути вказану заяву з урахуванням висновків суду та прийняти адміністративний акт, передбачений Законом № 2073-IX.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України, суд 
вирішив:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ., номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, Житомир, 10003, код 13559341) задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.08.2025 (вх. № 29904/П-0600-25 від 29.08.2025).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.08.2025 (вх. № 29904/П-0600-25 від 29.08.2025) з урахуванням висновків суду та прийняти адміністративний акт, передбачений Законом № 2073-IX.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк