В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/524/26
Провадження №1-кп/338/95/26
23 квітня 2026 року селище Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 
за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвокат ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Богородчани, обвинувальний акт у кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12026091120000060 від 28 березня 2026 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чистопілля Вільшанського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

в с т а н о в и в : 

28 березня 2026 року, близько 12 години ОСОБА_4 , з метою вчинення незаконної порубки дерев, взявши із собою ланцюгову пилу марки «ТАЙГА 52СС», направився до лісового масиву, який перебуває у постійному користуванні Богородчанського лісництва філії «Осмолодське надлісництво» ДП «Ліси України» та розташований в урочищі «Старі Богородчани» с. Старі Богородчани Старобогородчанської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області.
Перебуваючи у вказаному лісовому масиві, а саме в кварталі № 38, виділі № 74 Богородчанського лісництва, ОСОБА_4 побачив дерево породи «дуб», після чого вирішив здійснити його незаконну порубку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу, як важливого елемента навколишнього природного середовища, діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільний небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без спеціального на те дозволу, який посвідчується відповідним документом, виданим уповноваженим органом, за допомогою ланцюгової пили марки «ТАЙГА 52СС», вчинив незаконну порубку лісу, а саме одного дерева породи «дуб» діаметром 66 см, повністю відокремивши його від кореня, внаслідок чого було припинено його ріст.
Незаконною порубкою дерева породи «дуб», до ступеня припинення росту, ОСОБА_4 довів свій злочинний умисел до кінця, внаслідок чого завдано істотну шкоду довкіллю, а саме відбулись зміни в породному складу та якості насадження, а також погіршились захисні та ґрунтозахисні важливі екологічні властивості, створена загроза водної та вітрової ерозії ґрунту, а також навколишньому природному середовищу завдано шкоду на загальну суму 36 685,51 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, визнав повністю за обставин, викладених в обвинувальному акті, які підтвердив у суді, погодившись із правовою кваліфікацією вчиненого ним діяння.
Дав показання, що хотів допомогти своєму куму ОСОБА_6 у заготівлі дров. З цією метою 28 березня 2026 року близько 12 години він прийшов до лісового масиву в урочищі «Старі Богородчани», розташованого на території Старобогородчанської сільської ради. Перебуваючи у вказаному лісовому масиві, за допомогою бензопили марки «Тайга» він спиляв одне дерево породи "дуб". Під час вчинення вказаних дій до нього підійшов лісник, який вказав на незаконність порубки та викликав працівників поліції. 
У подальшому він повністю відшкодував завдану шкоду. Просив суд суворо його не карати та призначити покарання у виді штрафу.
Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого ним діяння, добровільності та істинності його позиції.
Інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження.
Крім того, судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а тому не має сумніву в добровільності їх позиції, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, з огляду на викладене, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України.
У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам процесу наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою, суд обмежив обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, щодо речових доказів, та матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду. 
Судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, класифікується, як нетяжкий злочин, обвинувачений не судимий, не працює, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, характеризується задовільно, не одружений. 
Суд, призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Отже, з урахуванням викладеного та встановлених під час судового розгляду пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді мінімального розміру штрафу передбаченого санкцією статті, за якою кваліфіковано його діяння.
Також у відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, слід вирішити питання про скасування арешту майна, а також у відповідності до вимог ст. 100 КПК України вирішити питання про долю речових доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 
З дня набрання вироком законної сили скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2026 року судова справа №338/477/26. 
Речові докази: 
1)бензопила марки «ТАЙГА 52СС», яка відповідно до постанови слідчого від 28 березня 2026 року та сокира зберігається в приміщенні боксу №4 ВП №2 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області -  конфіскувати у дохід держави. 
2) одне зрізане дерево породи «дуб» довжиною 22 метри - повернути Старобогородчанській сільській раді Івано-Франківського району Івано-Франківської області. 
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду й дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30 (тридцяти) днів із дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя