Справа № 635/12409/24
Провадження №1-кп/635/400/2026

В И Р О К
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області 
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №’62024170020006046 від 07 серпня 2024 року, за обвинуваченням,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Олексіївка Первомайського району Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця за контрактом, на посаді стрільця 3 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 
-18 листопада 2010 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,
-21 лютого 2012 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого 07 вересня 2015 року за відбуттям строку покарання,
-28 січня 2016 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,
-18 березня 2016 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту;
-08 липня 2016 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, звільненого 10 грудня 2019 року за відбуттям строку покарання,
-08 травня 2020 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту, 
-12 червня 2020 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 6 місяців арешту, звільненого 22 грудня 2020 року за відбуттям строку покарання,
-05 березня 2021 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі,
-21 квітня 2021 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого 14 жовтня 2022 року за відбуттям строку покарання,
-25 квітня 2023 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 263, ст. 395, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі,
-25 жовтня 2023 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненого 23 травня 2024 року умовно-достроково на невідбутий строк 4 роки 9 місяців 12 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч.4 ст. 408 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника – адвоката ОСОБА_5 

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, обіймаючи посаду стрільця 3 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування, 16липня 2024 року, точний час не встановлено, самовільно залишив місце служби – місце розташування спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1  ( АДРЕСА_2 ) та до 26 липня 2024 року, в умовах воєнного стану, незаконно, постійно перебував поза межами місця проходження служби, проводячи час на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.
Крім того, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, обіймаючи посаду стрільця 3 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 ,в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування, 28 липня 2024 року, точний час не встановлено, самовільно залишив місце служби – місце розташування спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1  ( АДРЕСА_2 ) та до 06 серпня 2024 року постійно перебував поза межами місця проходження служби, поки не був виявлений та в подальшому доставлений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 до розташування підрозділу у АДРЕСА_2 .
Відтак, з 28 липня 2024 року, більш точний час не встановлено, до 06 серпня 2024 року проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся та пояснив про обставини вчинення злочинів за обставин, викладених вище у даному вироку. Так ОСОБА_3 пояснив, що без дозволу командування 16липня 2024 року самовільно залишив місце служби та повернувся до військової частини 26 липня 2024 року. Крім того, без дозволу командування 28 липня 2024 року самовільно залишив місце служби та 06 серпня 2024 року був виявлений та затриманий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407, ч.4 ст. 408 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.
Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в повному обсязі обвинувачення та відвертому визнанні своєї провини, осуду своїх дій.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, є військовослужбовцем за контрактом, на посаді стрільця 3 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдатне, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про його особу, обставиною, яка пом`якшує покарання, відсутністю обставин, які обтяжують покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких та особливо тяжких злочинів, та вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання межах, установлених у санкції статей особливої частини КК України, у виді позбавлення волі, відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Підстав для призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст.69 КК України судом не встановлено.
При призначенні покарання, суд враховує, що 25 жовтня 2023 року ОСОБА_3 засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області за ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі, 23 травня 2024 року ОСОБА_3 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 4 роки 9 місяців 12 днів.
Оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення після постановлення вироку Первомайського міськрайонного суду Полтавської області від 25 жовтня 2023 року в період умовно-дострокового звільнення, суд вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання у відповідності до положень ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, яка на момент постановлення вироку складає 4 роки 9 місяців 12 днів позбавлення волі.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2024 року в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор». Підстави для зміни або скасування запобіжного заходу відсутні.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України, та призначити йому покарання: 
за ч.5 ст.407 КК України у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі;
за ч.4 ст.408 КК України у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 25 жовтня 2023 року остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку – з 26 лютого 2026 року.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання за даним вироком строк попереднього ув`язнення з 03 вересня 2024 року по 25 лютого 2026 року включно.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду, а обвинуваченим, який тримається під вартою – в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1