КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2026 року
м. Київ
провадження № 33/824/1986/2026
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Євграфової Є. П., 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Сіренка Максима Юрійовича, в інтересах ОСОБА_1 ,
на постанову Святошинського районного суду м. Києва у складі судді Косик Л. Г.
від 24 лютого 2026 року 
у справі №759/4046/26 Деснянського районного суду м. Києва
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП 
громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
В С Т А Н О В И В :
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП України на накладено на нього адміністративні стягнення за:
ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн;
ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Згідно зі ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.
Розстрочено виконання постанови Святошинського районного суду м. Києва від 24.02.2026 у відношенні ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 124 КУпАП в частині накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн строком на 1 рік.
Зобов`язано ОСОБА_1 сплачувати по 1 417 грн щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця.
На дану постанову 05.03.2026 захисник Сіренко М. Ю., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Зазначає, що ОСОБА_1 після проходження огляду на приладі Драгер не погодився із результатами огляду на стан сп`яніння.
Вважає, що чинним законодавством не надано співробітнику поліції права складати протокол про адміністративне правопорушення у випадку незгоди водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу без направлення його до медичного закладу, проведення огляду в якому і буде мати наслідки притягнення водія до адміністративної відповідальності.
В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Сіренко М. Ю. не з`явились, про день, час розгляду справи повідомлені належним чином.
Вирішуючи клопотання захисника Сіренка М. Ю. про відкладення розгляду справи у зв`язку із його викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 27.03.2026, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.
Так, на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання, призначене на 03.04.2026, захисником надано копію повістки про виклик на 27.03.2026, копії двох медичних висновків про тимчасову непрацездатність (за періоди з 25.03 по 27.03 та з 27.03 по 31.03), а також копію повідомлення на адресу ТЦК та СП, у якому адвокат зазначає про неможливість з`явитися за повісткою через хворобу та зобов`язується прибути до установи не пізніше ніж через 7 календарних днів після завершення лікування.
Проте, апеляційний суд критично оцінює надані документи, оскільки вони містять суттєві логічні та фактичні суперечності. Зокрема, повідомлення на адресу ТЦК та СП датоване захисником 27.03.2026, однак, як вбачається з наданої копії поштової накладної (штрих-код 0316400263385), вказаний лист був направлений поштою ще 26.03.2026. Таким чином, захисник фізично не міг додати до цього листа медичний висновок про продовження лікарняного (з 27.03 по 31.03), оскільки станом на момент відправки листа (26.03) цей документ ще не існував. Будь-яких доказів направлення на адресу ТЦК та СП другого (повторного) повідомлення про продовження терміну хвороби суду не надано.
Крім того, навіть за умови врахування другого періоду непрацездатності (до 31.03.2026), встановлений 7-денний термін для явки до ТЦК та СП спливав лише 07.04.2026. Захисником не надано жодних належних та допустимих доказів (наприклад, відмітки на повістці, довідки ТЦК або іншого підтвердження), що він був зобов`язаний прибути та фактично перебував у ІНФОРМАЦІЯ_3 саме 03.04.2026 (в день та час судового розгляду), а не в будь-який інший день у межах вказаного терміну (наприклад, 1 або 2 квітня).
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає суд вважає за можливе розглянути справу за наявності поданої апеляційної скарги та матеріалів справи, що відповідає вимогам ст. 268 КУпАП.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до змісту протоколу від 04.02.2026 про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 583026 ОСОБА_1 04.02.2026 о 14 год 20 хв. керував автомобілем «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Зодчих, в м. Києві, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», результат позитивний 0,75 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до змісту протоколу від 04.02.2026 про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 582985 ОСОБА_1 04.02.2026 о 14 год. 20 хв., керуючи автомобілем «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Зодчих, в м. Києві, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, під час перестроювання зі смуги для розгону не надав дорогу автомобілю, який рухався в тій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтись, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_2 . В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3б, 10.3 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Предметом апеляційного оскарження є постанова суду в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, районний суд виходив з доведеності вини останнього у порушенні ним вимог пункту 2.9а ПДР України, що підтверджується протоколом, результатом огляду, відеозаписами з нагрудних камер. 
Апеляційний суд погоджується з такими висновком суду, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Окремим видом адміністративних правопорушень є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015.
Згідно з частинами 1-3, 5 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню та оглядові. Огляд проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в закладах охорони здоров`я у разі незгоди особи з результатами огляду на місці. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу. Огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи наявні: 
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 583026 від 04.02.2026, що підписаний ОСОБА_1 без дожних зауважень ;
- чек тест № 2703 Alcotest 6820 «Drager» ARJL-0299 (дата останнього калібрування 13.05.2025) із результатом огляду - 0,75 ‰; 
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого слідує, що з результатами огляду ОСОБА_1 згоден, що підтверджено його особистим підписом;
- направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до закладу охорони здоров`я (КНП «КМКНЛ» №10), без відмітки про його проходження та результати.
- відеозаписом з індивідуальних відеореєстраторів (нагрудних камер) поліцейських. 
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 після проходження огляду на приладі Драгер не погодився із результатами огляду на стан сп`яніння не заслуговують на увагу та спростовуються Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого слідує, що з результатами огляду ОСОБА_1 згоден, про що поставив свій власноручний підпис, а також відеозаписом з нагрудної камери співробітників поліції, з якого слідує, що ОСОБА_1 погодився із результатом алкотестеру Драгер (0:20:05 хв. відео)
Оцінюючи наведені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, апеляційний суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджуються матеріалами справи, процедура пропозиції та проведення огляду поліцейськими дотримана та відповідає вимогам чинного законодавства.
Апеляційний суд зауважує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, акта огляду на стан сп`яніння та ознайомлення з результатами спеціального технічного засобу (чек-тесту), ОСОБА_1 не висловлював жодних зауважень чи заперечень щодо змісту цих документів або правомірності дій працівників поліції. Вказана обставина підтверджується відсутністю відповідних записів у графах «пояснення» та «зауваження» у первинних процесуальних документах, а також безпосереднім відеозаписом подій.
Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, надається право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього. Крім того, положеннями ст. 268 КУпАП передбачено право особи, яка притягається до відповідальності, давати пояснення, надавати докази та заявляти клопотання.
Проте, ОСОБА_1 , будучи ознайомленим зі своїми правами та законними вимогами поліцейських, що підтверджується його підписами у відповідних графах документів, не реалізував своє право на викладення власної версії подій чи фіксацію незгоди з процедурою огляду безпосередньо у момент оформлення матеріалів.
Апеляційний суд наголошує, що підписання первинних процесуальних документів без жодних застережень свідчить про відсутність у особи претензій до процедури їх складання на момент вчинення правопорушення. Подальше наведення у апеляційній скарзі доводів, які прямо суперечать фактичним даним, зафіксованим у первинних документах та на відеозаписі, суд розцінює як зміну процесуальної позиції, що не базується на об`єктивних доказах та має на меті виключно уникнення адміністративної відповідальності.
Процедура оформлення матеріалів справи відповідала вимогам закону, а відсутність пояснень у протоколі за умови добровільної відмови особи від їх надання не свідчить про неповноту чи дефектність матеріалів. Навпаки, сукупність підписаних без зауважень документів та відеозапис подій підтверджують факт визнання водієм обставин правопорушення безпосередньо на місці його вчинення.
Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом. Сукупність доказів (протокол, результат та акт огляду, відеозапис) виключає будь-яке інше пояснення події. Суд першої інстанції діяв у межах закону та з метою захисту суспільних інтересів.
Підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 не встановлено.
Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Сіренка Максима Юрійовича, в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. П. Євграфова