Справа№938/93/26
Провадження № 2-а/938/4/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 року селище Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область
Верховинський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді   Бучинського А.Б.,
з участю секретаря судового засідання Ласкурійчук С.І.,
представника позивача   Рашковської Л.О.,
представника відповідача   Аксюка Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, 

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови №R104999 від 30.09.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення, у розмірі 17000,00грн., та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.01.2026 у Верховинському відділі ДВС у Верховинському районі він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 79665359, з якої дізнався, що на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 за № R104999 від 30.09.2025 відкрито виконавче провадження про стягнення з нього штрафу в розмірі 34000 грн. Цього ж дня, разом з постановою ДВС він отримав ксерокопію постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 за №R104999 від 30.09.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КпАП України та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.
З даної постанови вбачається, що він не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені у повістці чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Однак, жодної повістки про прибуття в ТЦК він не отримував і необхідності з`являтися в ТЦК у нього не було, оскільки він проходив строкову військову службу і 30.09.2025 у ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав мобілізаційне розпорядження, згідно якого має прибути до ТЦК 26.02.2028. Також, оскаржувана постанова не містить жодної дати (крім дати її винесення), доказів вчинення інкримінованого йому правопорушення, обставин правопорушення та інших необхідних елементів. Він не писав також заяви про згоду на його притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності, яка вказана у оскаржуваній постанові. Крім того, протокол про вчинення адміністративного правопорушення, ні інші документи при ньому не складалися. А тому вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Ухвалою судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області Бучинського А.Б. від 20.01.2026, заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволено, визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлено пропущений строк, відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін з врахуванням вимог ст.286 КАС України, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов.
Відповідачем, подано апеляційну скаргу на ухвалу судді від 20.01.2026 в частині поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Матеріали справи повернулися до суду з апеляційної інстанції 06.03.2026, розгляд справи призначено судом у відкритому судовому засіданні.
Відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_4 , 10.03.2026 подано відзив на позовну заяву згідно якого відповідач заперечив позовні вимоги та просив в задоволенні позову відмовити. Зазначив, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є громадянином України, а відтак користується правами та має обов`язки згідно Конституції України. Згідно ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки). Позивач будучи військовозобов`язаним своєчасно, а саме: 05.06.2025 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі мобілізаційного розпорядження №18 від 26.04.2024, та вчинив адміністративне правопорушення за статтею 210-1 КУпАП. При цьому, позивач був належним чином сповіщений про необхідність прибуття за мобілізаційним розпорядженням до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить його особистий підпис на розписці про одержання розпорядження №18.
Крім того, щодо позивача 30.09.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 288 у зв`язку з порушенням вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчиненням адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 у термін до 05.06.2025 згідно мобілізаційного розпорядження №18 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.04.2024, з яким позивач належним чином ознайомився, оскільки такий складався у його присутності, про що свідчить його особистий підпис у зазначеному протоколі. У процесі складання протоколу №288, позивачу було роз`яснено зміст адміністративного порушення та роз`яснено права згідно норм ст. 63 Конституції України.
Зазначений протокол відповідає вимогам глави 19 КУпАП відповідає. 30.09.2025, позивач подав письмову заяву до ІНФОРМАЦІЯ_2 де визнав факт вчинення адміністративного правопорушення та повідомив, що на підставі абзацу 1 статті 279-9 КУпАП, не оспорює допущене ним порушення та згідний на притягнення до адміністративної відповідальності, за його відсутності. На розгляд матеріалів адміністративної справи позивач не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду матеріалів, що засвідчено його підписом у протоколі про адміністративне правопорушення №288 від 30.09.2025. Оскільки, постанова по справі про адміністративне правопорушення №R104990 набрала законної сили 10.10.2025, така була направлена для примусового виконання у Верховинський відділ державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області згідно заяви про відкриття виконавчого провадження від 18.11.2025.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позові, просила позов задовольнити. 
Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, вважає оскаржувану постанову законною, обґрунтованою такою, що оформлена у відповідності до вимог чинного законодавства. В той же час визнав, що дійсно датою вчинення та датою виявлення адміністративного правопорушення є 05.06.2025, коли позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а 06.06.2025 матеріали щодо його приводу були скеровані в органи національної поліції. Разом з тим, переконаний, що строки притягнення особи до адміністративної відповідальності не пропущені, оскільки позивач був притягнутий до відповідальності в межах річного строку з дати вчинення адміністративного правопорушення. Крім цього, розгляд адміністративної справи за ч.3 ст.210-1 КУпАП здійснюється за обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, явка якої була забезпечена лише 30.09.2025. Також переконаний, що позивачем пропущений строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки він подав заяву про розгляд справи про адміністративне правопорушення у його відсутності, вину визнав, а тому був повідомлений про винесення постанови.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд ухвалює судове рішення про наступне.
Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.
За приписами ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, відповідно до положень Глави 19 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, у якому викладається твердження про вчинення особою відповідного правопорушення, при доведенні вчинення якого особа піддається певним заходам примусу. Протокол про адміністративне правопорушення є підставою для подальшого провадження у справі, викликає у особи необхідність здійснення свого захисту, у зв`язку із чим до нього пред`являються особливі вимоги.
Згідно із ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та суть адміністративного правопорушення.
Формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини. При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
Відповідно до статей 210, 210-1, 211, 235, 257, 259 Кодексу України про адміністративні правопорушення та з метою визначення процедури складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів, оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також з порушенням призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку та псуванням або недбалим зберіганням зазначеними особами військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), яке спричинило їх втрату, Наказом Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року № 3 затверджено Інструкцію зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, яка набрала чинності 15.02.2024.
Пунктом 2 розділу І Інструкції передбачено, що уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення (додаток 1) (далі - протокол), передбачені статтями 210, 210-1, 211 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції, протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Інструкції у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Інструкції до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.
Відповідно до пунктів 8, 10 розділу ІІ Інструкції складений протокол та матеріали про адміністративне правопорушення формуються у справу про адміністративне правопорушення (далі - справа). Матеріали справи про адміністративне правопорушення подаються уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (додаток 4).
Відповідно до положень статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі; проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.
З ст.279-9 КУпАП вбачається, що у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, але не пізніше дня розгляду справи про таке адміністративне правопорушення, особа може звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, в якому вона перебуває на обліку, із заявою, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Зазначена заява подається особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язані перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У постанові про накладення адміністративного стягнення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України визначають розмір штрафу на рівні мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (частиною статті) цього Кодексу за вчинення такого правопорушення.
Згідно з вимогами ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення (ч.2 ст.283 КУпАП).
Постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити також відомості про дату, спосіб надходження та зміст заяви від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, у постанові про накладення адміністративного стягнення мають міститися інформація про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати штрафу, та відомості про те, що постанова вважатиметься виконаною у разі сплати протягом десяти календарних днів з дня набрання такою постановою законної сили не менше ніж 50 відсотків розміру штрафу (ч.5 ст.283 КУпАП).
За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками тощо.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
З матеріалів справи встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення №R104990 від 30.09.2025 (за наявності поданої особою заяви, в якій вона зазначає що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності), винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що за результатами вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк та місце, зазначені у повістці (ст.22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»), встановлений абзацом сьомим частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію і вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
З наведеного вбачається, що спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.
Диспозиція цієї статті є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які стосуються оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
У ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України № 64/200 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» з 05:30 год 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого надалі неодноразово продовжувався, та який триває дотепер.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
За змістом абз. 7 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів (абз.19-22 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
Згідно з п.п.2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є додатком №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, військовозобов`язані повинні, серед іншого, прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Порядок вручення повісток військовозобов`язаним про необхідність явки до РТЦК та СП регламентовано Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року (далі Порядок № 560).
За викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби (п. 21 Порядку № 560).
Згідно п.23-24 Порядку № 560 поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Пунктом 41 Порядку №560 передбачено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.
Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП України (ч. 2 ст. 251 КУпАП).
Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.
Із копії справи №288 про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП, яка представлена стороною відповідача, вбачається, що така крім постанови №R104990 від 30.09.2025 також містить:
- протокол №288 про адміністративне правопорушення від 30.09.2025, складений заступником начальника – начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя селища Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області про те, що ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 до 05.06.2025 згідно розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 №18 від 26.04.2024, чим порушив вимоги ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підпункту 2, п.1 Додатку №2 до Порядку організації і ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 і вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Також в протоколі зазначено про те, що ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст.63 Конституції України, а також права та обов`язки передбачені ст.268 КК України та повідомлено що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10.15 год 30 вересня 2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , кабінет №3 та такий протокол містить підпис ОСОБА_1 ;
- заяву від 30.09.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно якої він повідомив, що на підставі абзацу 1 статті 279-9 КУпАП, не оспорює допущене ним порушення та згоден на притягнення до адміністративної відповідальності, за його відсутності;
- мобілізаційне розпорядження, згідно якого команда № НОМЕР_1 , військове звання солдат ОСОБА_1 , 2003 рік народження, на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний з`явитися до 10:00 на 05.06.2025 за адресою АДРЕСА_1 ,
- розписку №18, команда №А2017, ВОС 1455324, згідно якої ОСОБА_1 розписався про те, що одержав 09.50 год 26.04.2024 повістку про прибуття на 05.06.2025.
Враховуючи наведене, відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_4 , як суб`єктом владних повноважень, на якого в даному випадку покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, а саме постанови по справі про адміністративне правопорушення №R104990 від 30.09.2025 (за наявності поданої особою заяви, в якій вона зазначає що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності), надано суду належні та допустимі докази на підтвердження передбачених ст.9 КУпАП обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.
Доводи сторони позивача про те, що оскаржувана постанова не містить дати (крім дати її винесення), часу, місця, обставин правопорушення та інших необхідних елементів, суд не бере до уваги, оскільки така відповідає вимогам ч.ч.2,5 ст.283 КУпАП та містить опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, відомості про дату, спосіб надходження та зміст заяви від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати штрафу, та відомості про те, що постанова вважатиметься виконаною у разі сплати протягом десяти календарних днів з дня набрання такою постановою законної сили не менше ніж 50 відсотків розміру штрафу.
Також суд не бере до уваги, твердження позивача ОСОБА_1 про те, він не писав заяви про згоду на його притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності на підставі абз.1 ст.279-9 КУпАП та на яку наявне посилання у оскаржуваній постанові, оскільки таке твердження спростовано наявною в матеріалах справи №288 про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП, заявою ОСОБА_1 від 30.09.2026, яка містить власноручний підпис останнього.
Доводи позивача ОСОБА_1 про те, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення, ні інші документи при ньому не складалися, суд не бере до уваги, оскільки з копії дослідженого в судовому засіданні протоколу №288 про адміністративне правопорушення від 30.09.2025 вбачається, що такий складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП та Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 року №3 та підписаний ОСОБА_1 . Також в протоколі зазначено про те, що ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст.63 Конституції України, а також права та обов`язки передбачені ст.268 КК України та повідомлено що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10.15 год 30 вересня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , кабінет №3. При цьому, суть адміністративного правопорушення точно відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч.3 ст.210-1 КУпАП та інших нормативно-правових актах, а саме ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підпункту 2, п.1 Додатку №2 до Порядку організації і ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого постановою КМУ №1487 від 30.12.2022.
Щодо доводів сторони позивача про те, що жодної повістки про прибуття в ТЦК він не отримував і необхідності з`являтися в ТЦК у нього не було, оскільки він проходив строкову військову службу і 30.09.2025 у ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав мобілізаційне розпорядження, згідно якого має прибути до ТЦК 26.02.2028, суд зазначає наступне.
Дійсно, як вбачається з представленого позивачем мобілізаційного розпорядження (а.с.14), команда № НОМЕР_1 , військове звання солдат ОСОБА_1 , на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний з`явитися до 10:00 на 26.02.2028 за адресою АДРЕСА_1 .
Однак, згідно долученої позивачем до адміністративного позову копії військового квитка серія НОМЕР_2 від 03.06.2022 (а.с.12-13), а саме розділу V «Відмітки про видачу та вилучення мобілізаційних розпоряджень» такий містить три відмітки ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме про видачу мобілізаційного розпорядження 26.04.2024, вилучення мобілізаційного розпорядження 30.09.2025 та видачу мобілізаційного розпорядження 30.09.2025.
Таким чином, з наведеного вбачається, що обов`язок з`явитися на 26.02.2028 у позивача ОСОБА_1 виник згідно мобілізаційного розпорядження від 30.09.2025, після вилучення у нього попереднього мобілізаційного розпорядження від 26.04.2024, за невиконання якого його і притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. При цьому, в порушення ОСОБА_1 ставиться не прибуття ним до ІНФОРМАЦІЯ_1 05.06.2025 згідно розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 №18 від 26.04.2024, про що чітко зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, який і став підставою для винесення оскаржуваної постанови.
Крім цього, мобілізаційне розпорядження про явку в ТЦК 05.06.2025 вручене позивачу 26.04.2024, що підтверджується відповідною розпискою.
Разом з тим, у відповідності до ч.9 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
За обставинами справи ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 05.06.2025 згідно розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 №18 від 26.04.2024. Тобто днем вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та днем його виявлення, є 05 червня 2025 року.
Крім того, представник відповідача в судовому засіданні визнав, що дійсно датою вчинення є 05.06.2025, коли позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім цього, така неявка відбулася на підставі мобілізаційного розпорядження, виданого відповідачем, що виключає будь які сумніви в частині можливої відмінності дати виявлення адміністративного правопорушення від дати вчинення. Додатково, представник відповідача в судовому засіданні вказав, що уже наступного дня ІНФОРМАЦІЯ_4 було скеровано матеріали в органи поліції для приводу позивача, що підтверджує факт настання дати виявлення правопорушення 05.06.2025.
Однак, оскаржувана постанова №R104990 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення, у розмірі 17000,00 гривень винесена 30 вересня 2025 року, тобто після закінчення визначеного статтею 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.
Частина 1 статті 247 КУпАП зазначає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема за: відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 КУпАП.
Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення
З урахуванням викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що уповноваженою посадовою особою не враховано встановленого законодавством строку накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, який станом на 30.09.2025 сплив, притягнув позивача до адміністративної відповідальності після спливу строку, визначеного ч.9 ст.38 КУпПАП, у зв`язку з чим оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності позивача та накладення штрафу підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.
При цьому, суд не бере до уваги посилання представника відповідача на пропущення позивачем строку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, з тих підстав, що він подав заяву про розгляд справи про адміністративне правопорушення у його відсутності, вину визнав, а тому був обізнаний про винесення щодо нього оскаржуваної постанови і вручення такої постанови йому в даному випадку не є обов`язковим, враховуючи наступне.
Так, згідно вимог ч.ч.1, 3, 10 ст.285 КУпАП України, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
По справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення може направлятися особі, щодо якої її винесено, у порядку, визначеному статтею 279-9 цього Кодексу.
Згідно ч.4 ст.279-9 КУпАП, у разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подала заяву, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, копія постанови по справі може бути направлена їй засобами електронного зв`язку на адресу електронної пошти, зазначену в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, або в її електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
Як вбачається з матеріалів справи, заява, в якій ОСОБА_1 зазначив, що не оспорює допущене порушення та згідний на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності подана ним особисто у письмовій формі до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, а тому відповідач зобов`язаний був виконати вимоги ст.285 КУпАП України та вручити або надіслати копію постанови протягом трьох днів особі, щодо якої її винесено, а саме ОСОБА_1 . 
Відповідно до ст. 139 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача у справі на користь позивача витрати зі сплати судового збору.
Керуючись статтями 2, 6, 9, 73 - 77, 139, 242-246, 286, 293, 295 КАС України, суд ,

у х в а л и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Скасувати постанову №R104990 від 30.09.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення, у розмірі 17000,00 гривень.
Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Стягнути з бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 667 гривень 00 копійок (шістсот шістдесят сім гривень нуль копійок) понесених судових витрат по сплаті судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;
відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Повний текст рішення суду складено 16.04.2026.

Суддя   Андрій БУЧИНСЬКИЙ